Справа № 296/3365/24
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3365/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засіданні Шовтюк І. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кутлиєва Б.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 11.04.2024 представник ОСОБА_1 (позивач) адвокат Кутлиєв Б.Н. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі ГУНП в Житомирській області, відповідач), який обґрунтовувався тим, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 від 16.11.2023 серії БАД №956293, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за здійснення руху у темну пору доби з увімкненим дальнім світлом фар, не перемкнувши його в режим ближнє світло фар, чим нібито спричинено засліплення водіїв інших транспортних засобів, чим порушено вимогу п. 19.2 ПДР.

1.2. Посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізналась лише 05.04.2024 після ознайомлення з матеріалами судової справи №294/2423/23, відсутність доказів на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин, незазначення у постанові якою саме нагрудною відео камерою зафіксовано адміністративне правопорушення, відсутність доказів проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та процесуальних прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, позивач просила: поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Ворошила О.В. від 16.11.2023 серії БАД №956293, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІІ СТОРІН

2.1. 30.04.2024 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, відкрито провадження у справі №296/3365/24, яку призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено наслідки їх неподання.

2.2. Представник відповідача Яремчук О. надіслав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, стверджуючи, що оскаржувана постанова винесена у зв`язку із порушенням позивачем ПДР, а доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР є винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази, які за твердженням представника відповідача неможливо надати, у зв`язку зі закінченням строку їх зберігання.

2.3. Позивач та представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримали, стверджували про те, що позивач будь-яким транспортним засобом не керувала, адміністративного правопорушення не вчиняла, а також те, що про існування оскаржуваної постанови стало відомо після ознайомлення з матеріалів судової справи №294/2423/23.

2.4. Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про розгляд справи, у відзиві на позов представник відповідача просив розглядати справу за відсутності представника ГУНП в Житомирській області.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 16.11.2023 поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Ворошиленко В.А. винесено постанову серії БАД №956293 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн (а.с. 14).

3.2. Зі змісту оскаржуваної постанови серії БАД №956293 від 16.11.2023 вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення стало те, що 16.11.2023 о 18 год. 45 хв. в с. Бабушки Житомирського (Чуднівського) району Житомирської області по вул. Центральній, 27-А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Форд Транзіт, дн.з. НОМЕР_1 у темну пору доби здійснювала рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемкнувши його в режим ближнього світла фар, чим спричинено засліплення інших водіїв транспортних засобів, чим порушила вимогу п. 19.2 ПДР.

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Частина друга статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає відповідальність за порушення правил [...] користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів [...].

4.2. Пунктом 19.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі також ПДР) встановлено, що дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

4.3. Відповідно до статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, зокрема, частини 1, 2, 3, 4, 6 і 7 статті 122 КпАП України. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

4.4. Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.5. Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

4.6. Згідно положень статті 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

4.7. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Позивач оскаржує правомірність постанови СРПП відділення поліції № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ворошиленко В.А. серії БАД №956293 від 16.11.2023, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

5.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.11.2023 о 18 год. 45 хв. в с. Бабушки Житомирського (Чуднівського) району Житомирської області по вул. Центральній, 27-А, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_1 у темну пору доби здійснювала рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемкнувши його в режим ближнього світло фар, чим спричинено засліплення інших водіїв транспортних засобів, чим порушила вимогу п. 19.2 ПДР.

5.3. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень , дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

5.4. Отже, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого його службовою особою рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, доведення факту вчинення позивачем порушення ПДР, зазначених у оскаржуваній постанові відповідними доказами.

5.5. Згідно із вимогами статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

5.6. Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

5.7. Отже, обов`язковою умовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП за порушення п. 19.2 ПДР є доведення відповідачем факту керування позивачем транспортним засобом без перемикання дальнього світла на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, або засліплення інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку.

5.8. Позивач у позовній заяві та поясненних наданих у судовому засіданні стверджувала, що взагалі 16.11.2023 не керувала транспортним засобом, а була зупинена працівниками поліції, коли вона підходила до свого автомобіля, вказувала, що будь-якого адміністративного правопорушення не вчиняла, оскаржуваної постанови при ній не складалось, а про існування останньої вона дізналась під час ознайомлення з матеріалів судової справи №294/2423/23.

5.9. Разом з тим, представником відповідача до поданого суду відзиву не додано жодного доказу на підтвердження порушення позивачем п. 19.2 ПДР, що може вказувати про наявність в її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

5.10. Суд відхиляє довід представника відповідача про те, що доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР є винесена постанова про адміністративне правопорушення, оскільки візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Водночас, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення.

5.11. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 квітня 2018 року у справа №338/1/17.

5.12. Суд відхиляє довід представника відповідача про те, що доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР є відео докази, оскільки будь-яких відеозаписів вчинення позивачем адміністративного правопорушення представником відповідача суду не надано.

5.13. Щодо доводу представника відповідача про неможливість подання до суду відеодоказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення через те, що наказом начальника ГУНП в Житомирській області від 28.10.2021 № 1180 строк зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів установлених у службових транспортних засобах становить 90 днів, слід зазначити наступне.

5.14. Суд звертає увагу, що за правилами частини 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України особа щодо якої прийнято рішень (постанова) суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має право на оскарження такого рішення (постанови), - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Такому праву на оскарження рішення (постанови) у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності, кореспондує обов`язок суб`єкта владних повноважень надіслати особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності копію відповідного рішення (постанови).

5.15. За обставин даної справи відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що копія оскаржуваної серії БАД №956293 від 16.11.2023 коли-небудь надсилалась позивачу у зв`язку з чим у Суду відсутні будь-які підстави вважати, що звернення позивача до суду з даним позовом про оскарження такої постанови після ознайомлення з матеріалів іншої судової справи, мають ознаки зволікання з метою «втрати» відповідачем відеодоказів за закінченням терміну їх зберігання.

5.16. Суд вважає, що незалежно від причин не подання відповідачем до суду відеодоказів вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, з причин знищення таких доказів за строком зберігання самим відповідачем або їх неподання з причин того, що такі докази ніколи не існували, це унеможливлює встановлення факту події адміністративного правопорушення та вини позивача у його вчиненні, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

5.17. Зворотні міркування свідчили б про явну зневагу до презумпції невинуватості, гарантовану статтею 62 Конституції України, відповідно до якої будь-яка особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

5.18. Суд вважає юридично неспроможною позицію представника відповідача про те, що наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, складеною уповноваженим представником відповідача є достатньою на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення, за відсутності будь-яких доказів останнього.

5.19. Ураховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту як події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, так і вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 16.11.2023 серії БАД №956293 підлягає безумовному скасуванню як протиправна, а справа про адміністративне правопорушення щодо позивачки ОСОБА_1 підлягає закриттю.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та відсутністю доказів понесення позивачем інших судових витрат, суд вважає відсутніми підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 19, 72-77, 139, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Ворошила Олега Васильовича від 16 листопада 2023 року серії БАД №956293, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Головне управління Національної поліції

в Житомирській області

місцезнаходження за адресою:

10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА