Справа № 380/26627/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 рокусправа № 380/26627/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стріт Авто» до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Стріт Авто» (далі ТзОВ «Стріт Авто», позивач) до Львівської митниці (далі відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/700013/2 від 13.10.2023;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209200/2023/000798 від 13.10.2023.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що декларантом було подано митну декларацію з метою ввезення на митну територію України товарів. Незважаючи на низку первинно поданих документів, що повністю підтверджували заявлену митну вартість, 13.10.2023 Львівською митницею було прийнято рішення № UA209000/2023/700013/2 про коригування митної вартості товару. Крім того, Львівською митницею було прийнято картку відмови у митному оформленні товару позивача 2. Незважаючи на те, що декларант повністю спростував доводи, описані у рішенні про коригування митної вартості, відповідач послався у листі на інші формальні підстави, які нерелевантні із рішенням про коригування митної вартості. Наведене свідчить про те, що кінцева мета митного органу полягала у коригуванні вартості товару позивача у будь-який спосіб до вищого рівня, а не підтвердження заявлених числових показників за допомогою додаткових документів. Оскільки відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2023 № UA209000/2023/700013/2 у сторону збільшення за резервним методом, з чим позивач не погоджується, так як ним було належним чином підтверджено митну вартість товару за основним методом, наявні підстави для звернення до суду.

Ухвалою від 20.11.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 04.12.2023 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 14.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 96433). Зазначає, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідач зазначив, що відповідно до гр. МД № 23UA84 від 12.10.2023 та картки відмови № UA 209200/2023/00798 від 13.10.2023 таких документів як коносамент MAEU 229378657 та коносамент MAEU 229198548 до митного оформлення не надано та не було враховано під час винесення оскаржуваного рішення. Відповідно до п. 2.1 контракту № 1 КАМ від 15.05.2023 ціни на товар, що постачаються за цим контрактом узгоджуються сторонами в інвойсах до контракту та визначаються в доларах США і розуміються на умовах CFR Гданськ, Польща, якщо інше не обумовлено в додаткових угодах до цього контракту. Однак, перевіривши подані документи, зокрема довідку № 09102023/1 від 09.10.2023 та ЦМР № LGI13509I23 від 09.10.2023, перевезення та сума за це перевезення виставлені за маршрутом м. Гдиня до державного кордону України. Яким чином, як товар потрапив з порту м. Гданськ до м. Гдиня - невідомо. Чи наявні витрати за перевезення, навантаження/розвантаження у м. Гдиня, за складське зберігання тощо, бо такі витрати входять до ціни митної вартості і прямо впливають на її числові показники. З урахуванням цих розбіжностей було виставлено вимогу про надання документів відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, зокрема транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару. До таких документів входять коносаменти, які не були подані до митного оформлення, де було б вказано порт відвантаження та порт призначення; рахунки за транспортне перевезення за маршрутами Гданськ - Гдиня кордон України. Проте на вимогу таких надано не було. Позивачем до суду разом із позовною заявою було направлено копію коносаментів МАЕU 229378657 та МАЕU 229198548. Під час декларування товарів посадовими особами Львівської митниці не було наданого такого документа. На вимогу митного органу такий документ не подавався. Відповідач зазначає, що суд не має права досліджувати обставини, які не були предметом дослідження митного органу при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів. Також відповідач зазначає, що відповідно до гр. 44 МД № 23UA084U1 від 12.10.2023 та картки відмови № UA209200/2023/000798 від 13.10.2023 такого документа як «рахунок на оплату № 1277 від 11.10.2023» до митного оформлення не подавалось та не було враховано під час винесення оскаржуваного рішення. З урахуванням наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд з матеріалів справи встановив, що 15.05.2023 між DONG BOOK CO., LTD зареєстрованого та чинного на підставі законодавства Республіки Корея, іменоване надалі - продавець, та ТзОВ «Стріт Авто», зареєстрованого та чинного на підставі законодавства України, іменоване надалі - покупець укладено контракт № 1КАМ.

Відповідно до п.п. 1.1. контракту продавець зобов`язується поставити покупцю вживані автомобілі, далі за текстом «товар» або «автомобілі», а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар згідно з номенклатурою, у кількості та за цінами, зазначеними в Інвойсах (проформах, інвойсах, комерційних інвойсах) до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.п. 1.2. контракту якщо інше не обумовлено цим контрактом, то при тлумаченні положень цього контракту про базові умови постачання будуть застосовуватись Правила тлумачення термінів, розроблені Міжнародною торговою палатою «ІНКОТЕРМС 2020».

Відповідно до п.п. 4.1. контракту умови оплати, а також терміни оплати товару, що поставляється за цим контрактом визначаються в Інвойсі (проформі інвойсі, комерційному інвойсі) на партію товару до цього контракту, який є невід`ємною частиною контракту стосовно партії, що поставляється.

Відповідно до п.п. 5.1. контракту умови поставки CFR - порт Гданськ, Польща, якщо інше не обумовлено у додаткових угодах до цього контракту. Завантаження товару та його перевезення по території Кореї до будь-якого порту відвантаження на території Кореї, завантаження товару на судно, доставка та вивантаження товару за поручні судна у порту Польщі здійснюється за рахунок продавця та включено у вартість товару. Термін постачання товару вказується в інвойсі (проформі інвойсі, комерційному інвойсі) на кожну партію товару,який є невід`ємною частиною контракту відносно партії товару, що поставляється.

12.10.2023 уповноважена особа позивача подала до Львівської митниці митну декларацію ІМ40ДЕ №23UA84U1, у розділі 31 якої вказала опис товару: Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - HYUNDAI. Модель - SONATA. Тип кузова - Седан. Календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2016р. Номер кузова - НОМЕР_1 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: HYUNDAI. Виробник: HYUNDAI MOTOR COMPANY. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка; Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - HYUNDAI. Модель - SONATA. Тип кузова - Седан. Календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2016р. Номер кузова - НОМЕР_2 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: HYUNDAI. Виробник: HYUNDAI MOTOR COMPANY. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка; Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - HYUNDAI. Модель - SONATA. Тип кузова - Седан, календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2016р. Номер кузова - НОМЕР_3 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: HYUNDAI. Виробник: HYUNDAI MOTOR COMPANY. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка; Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - HYUNDAI. Модель - SONATA. Тип кузова - Седан. Календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2017р. Номер кузова - НОМЕР_4 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: HYUNDAI. Виробник: HYUNDAI MOTOR COMPANY. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка; Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - КІА. Модель - К5. Тип кузова - Седан. Календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2016р. Номер кузова - НОМЕР_5 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: КІА. Виробник: KIA MOTORS CORPORATION. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка; Легковий автомобіль, що був у використанні: Марка - КІА. Модель - К5. Тип кузова - Седан. Календарний рік випуску - 2016р. Модельний рік випуску - 2017р. Номер кузова - НОМЕР_6 . Номер шасі - нема даних. Номер двигуна - нема даних. Кількість місць - 5. Колісна формула - 4x2. Тип двигуна - Бензин, конвертований для роботи на газі. Робочий об`єм циліндрів двигуна - 1999 куб.см. Автомобіль був у використанні та має пошкодження: ЛФП бампера переднього та заднього, ЛФП по кузову. Потертості оббивки салону та сидінь. Торгова марка: КІА. Виробник: KIA MOTORS CORPORATION. Країна виробництва: KR, Корея, Республіка.

Як слідує зі змісту картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209200/2023/000798 на підтвердження заявленої митної вартості позивач разом з вищевказаною митною декларацією подало митному органу такі документи, як:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № UK230515-01 від 15.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice № DB230717UA01 від 17.07.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice № DB230717UA02 від 17.07.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № LGJ13509123 від 09.10.2023;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) № DB230717UA01 від 17.07.2023;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) № DB230717UA02 від 17.07.2023;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 від 12.06.2023, № 2904-97 від 29.08.2022, № 2904-86 від 31.05.2023, № 2904-97 від 29.08.2022, 2904-86 від 31.05.2023, № 001-71 від 10.03.2023, 3002-14 від 23.05.2023, 4202-91 від 26.04.2023, 4202-17 від 27.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № Р95981 від 26.05.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару № РІ1863 від 05.07.2023, документ, що підтверджує вартість перевезення № 09102023/01 від 09.10.2023;

- висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № Н230828-022 від 28.08.2023, № Н230828-023 від 28.08.2023, № Н230828-024 від 28.08.2023, № Н230828-025 від 28.08.2023, № Н230828-026 від 28.08.2023, № Н230828-027 від 28.08.2023, № Н230828-028 від 28.08.2023;

- зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 41.04), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1КАМ від 15.05.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №БР-455 від 01.02.2023;

- договір (контракт) про перевезення № від 01.02.2023;

- інші некласифіковані документи: довідка № 2023-07886 від 29.08.2023, довідка № 2023-07887 від 29.08.2023, довідка № 2023-07888 від 29.08.2023, довідка № 2023-07889 від 29.08.2023, довідка № 2023-07890 від 29.08.2023, довідка № 2023-07891 від 29.08.2023, довідка № 2023-07892 від 29.08.2023, інші некласифіковані документи: фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA247395) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA2252905) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA254563) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA268018) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BGА075728) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BGА078574) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BНА120254) від 10.10.2023, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 12.10.2023 № 23UA84U1.

Львівська митниця, дослідивши документи, додані позивачем до митної декларації ІМ40ДЕ №23UA84U1, надіслала позивачу вимогу, якою відповідно до ст. 53 Митного кодексу України просила надати додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару .

У відповідь на цю вимогу позивач 12.10.2023 надіслав відповідь разом з ЕМД для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення надав: декларацію митної вартості від 12.10.2023; рахунок-фактура (інвойс) № DB230717UA01 від 17.07.2023; рахунок-фактуру (інвойс) №DB230717UA02 від 17.07.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 09102023/01 від 09.10.2023; банківській платіжний документ, що стосується товару РI5981 від 26.05.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № РІ1863 від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір № 1КАМ від 15.05.2023, що діє до 31.12.2024; договір (контракт) про перевезення № 0.1022023-01 від 01.02.2023, що діє до 31.12.2023. Додатково на вимогу митного органу, надав наступні документи: копія експортної декларації країни відправлення № 10484-23-906267Х від 18.07.2023; копію експортної декларації країни відправлення № 10484-23- 064964X від 18.07.2023. Повідомив, що інші документи надаватися не будуть, тому просив завершити митне оформлення у строк, передбачений ч. 1 ст. 255 МКУ до завершення 10-денного строку.

13.10.2023 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400027/2.

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів 2а) (оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній митній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості) та 2б) (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається чи пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції) статті VII ГАТТ. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне: в гр. 20 митної декларації зазначені умови поставки CFR «Основне перевезення оплачено». Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 "Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів митниці не надано. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей, що підтверджують всі складові числових митної вартості. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме: Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- копію митної декларації країни відправлення. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом надано копію митної декларації країни відправлення. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та метод 2б (ст. 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували МД UA500100/2023/3838 від 06.09.2023 та UA500080/2023/7038 від 24.08.2023 де митна вартість визнана митним органом на рівні 6710,00 дол. США, та 6100,00 дол. США. Коригування не здійснювалось.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI, з наступними мінами та доповненнями, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до положень ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №809/1884/16 та від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

При цьому, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 у справі №540/2605/18, від 07.02.2023 у справі №804/5961/16, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як слідує зі змісту картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209200/2023/000798 на підтвердження заявленої митної вартості позивач разом з вищевказаною митною декларацією подало митному органу такі документи, як:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № UK230515-01 від 15.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice № DB230717UA01 від 17.07.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice № DB230717UA02 від 17.07.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № LGJ13509123 від 09.10.2023;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) № DB230717UA01 від 17.07.2023;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) № DB230717UA02 від 17.07.2023;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 від 12.06.2023, № 2904-97 від 29.08.2022, № 2904-86 від 31.05.2023, № 2904-97 від 29.08.2022, 2904-86 від 31.05.2023, № 001-71 від 10.03.2023, 3002-14 від 23.05.2023, 4202-91 від 26.04.2023, 4202-17 від 27.04.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № Р95981 від 26.05.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару № РІ1863 від 05.07.2023, документ, що підтверджує вартість перевезення № 09102023/01 від 09.10.2023;

- висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № Н230828-022 від 28.08.2023, № Н230828-023 від 28.08.2023, № Н230828-024 від 28.08.2023, № Н230828-025 від 28.08.2023, № Н230828-026 від 28.08.2023, № Н230828-027 від 28.08.2023, № Н230828-028 від 28.08.2023;

- зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 41.04), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1КАМ від 15.05.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №БР-455 від 01.02.2023;

- договір (контракт) про перевезення № від 01.02.2023;

- інші некласифіковані документи: довідка № 2023-07886 від 29.08.2023, довідка № 2023-07887 від 29.08.2023, довідка № 2023-07888 від 29.08.2023, довідка № 2023-07889 від 29.08.2023, довідка № 2023-07890 від 29.08.2023, довідка № 2023-07891 від 29.08.2023, довідка № 2023-07892 від 29.08.2023, інші некласифіковані документи: фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA247395) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA2252905) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA254563) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КМНЕ341DBGA268018) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BGА075728) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BGА078574) від 10.10.2023, фото з ЗМК (КNAGU416BНА120254) від 10.10.2023, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 12.10.2023 № 23UA84U1.

Львівська митниця, дослідивши документи, додані позивачем до митної декларації ІМ40ДЕ №23UA84U1, надіслала позивачу вимогу, якою відповідно до ст. 53 МК України просила надати додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару .

У відповідь на цю вимогу позивач 12.10.2023 надіслав відповідь разом з ЕМД для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення надав: декларацію митної вартості від 12.10.2023; рахунок-фактура (інвойс) № DB230717UA01 від 17.07.2023; рахунок-фактуру (інвойс) №DB230717UA02 від 17.07.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 09102023/01 від 09.10.2023; банківській платіжний документ, що стосується товару РI5981 від 26.05.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № РІ1863 від 05.07.2023; зовнішньоекономічний договір № 1КАМ від 15.05.2023, що діє до 31.12.2024; договір (контракт) про перевезення № 0.1022023-01 від 01.02.2023, що діє до 31.12.2023. Додатково на вимогу митного органу, надав наступні документи: копія експортної декларації країни відправлення № 10484-23-906267Х від 18.07.2023; копію експортної декларації країни відправлення № 10484-23- 064964X від 18.07.2023. Повідомив, що інші документи надаватися не будуть, тому просив завершити митне оформлення у строк, передбачений ч. 1 ст. 255 МКУ до завершення 10-денного строку.

13.10.2023 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400027/2.

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів 2а) (оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній митній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості) та 2б) (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається чи пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції) статті VII ГАТТ. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне:- в гр. 20 митної декларації зазначені умови поставки CFR «Основне перевезення оплачено». Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 "Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів митниці не надано. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей, що підтверджують всі складові числових митної вартості. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- копію митної декларації країни відправлення. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом надано копію митної декларації країни відправлення. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (ст. 59 МК України) та метод 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували МД UA500100/2023/3838 від 06.09.2023 та UA500080/2023/7038 від 24.08.2023 де митна вартість визнана митним органом на рівні 6710,00 дол. США, та 6100,00 дол. США. Коригування не здійснювалось.

Щодо мотивів, на які відповідач зіслався у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що в гр. 20 митної декларації зазначені умови поставки CFR «Основне перевезення оплачено». Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 "Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення" для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але до митного контролю жодного із перерахованих документів митниці не надано. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей, що підтверджують всі складові числових митної вартості. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- копію митної декларації країни відправлення.

Суд встановив та врахував пояснення позивача з приводу того, що проформа-інвойс № UK230515-01 від 15.05.2023; комерційний інвойс № DB230717UA01 від 17.07.2023; комерційний інвойс № DB230717UA02 від 17.07.2023; коносамент MAEU 229378657, коносамент MAEU 229378657, автотранспортна накладна LG1 13509123 від 09.10.2023, платіжний документ (SWIFT) від 26.05.2023; платіжний документ (SWIFT) від 05.07.2023; довідка про вартість перевезення товару № 09102023/01 від 09.10.2023 були надані до митного оформлення разом з митною декларацією від 12.10.2023 № 23UA209200038O84U1, що підтверджується графою 44 ВМД, та вказано в переліку поданих документів в картці відмови № UA209200/2023/000798. Крім того, після надсилання митницею повідомлень щодо надання документів в відповіді митного брокера за № 1210-1 від 12.10.2023 вказано, що такі документи були надані митниці разом з митною декларацією від 12.10.2023 № 23UA84U1. А, відтак, твердження про відсутність зазначених документів не відповідає дійсності.

При цьому, як зазначає позивач у відповідача була об`єктивна можливість впевнитись, що сума вартості партії товару, зазначена в проформі-інвойс № UK230515-01 від 15.05.2023; комерційному інвойсі № DB230717UA01 від 17.07.2023; комерційному інвойсі №DB230717UA02 від 17.07.2023; платіжному документі (SWIFT) від 26.05.2023; платіжному документі (SWIFT) від 05.07.2023, однакова і складає 25775,00 доларів США.

Відповідно до п.п. 2.1. контракту № 1КАМ від 15.05.2024 ціни на товар, що постачаються за цим контрактом, узгоджуються сторонами в Інвойсах (проформах інвойсах, комерційних інвойсах) до Контракту та визначаються в доларах США (USD) і розуміються на умовах CFR - порт Гданськ, Польща, якщо інше не обумовлено у додаткових угодах до цього контракту. Ціна Товару включає вартість перевезення товару територією Кореї до будь-якого порту відвантаження на території Кореї, навантаження товару на корабель, страхування Товару, доставку та вивантаження товару за поручні судна у порту Польщі.

Відповідно до «Інкотермс-2010» (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) «CFR» (Cost and Freight) «Вартість і фрахт» означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов`язки щодо митного очищення товару для експорту.

Як пояснив позивач, у вартість товару (7 автомобілів), за якими відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості, входить вартість їх доставки до порту Гданськ (Польща). При цьому в проформі-інвойсі № UK230515-01 від 15.05.2023; комерційному інвойсі № DB230717UA01 від 17.07.2023; комерційному інвойсі № DB230717UA02 від 17.07.2023 міститься розділ складових вартості кожного автомобіля, зокрема його прайсової ціни та вартості доставки (730 доларів США за одиницю товару HYUNDAI, модель SONATA, 925 доларів США за одиницю товару КІА, модель К5), яка включена в кінцеву вартість кожного автомобіля і загальну вартість партії товару в цілому на умовах CFR - порт Гданськ, та складає 25775 доларів США. При цьому вартість товару підтверджується платіжним документом (SWIFT) від 26.05.2023; платіжним документом (SWIFT) від 05.07.2023 та довідкою ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» № 09102023/01 від 09.10.2023, які також підтверджують, що страхування вантажу не проводилось.

Витрати на транспортування (доставку) товару з порту Гдиня (Польща) до державного кордону України були підтверджені договором (контрактом) транспортного експедирування № від 01.02.2023, автотранспортною накладною LG1 13509123 від 09.10.2023, довідкою про вартість перевезення товару № 09102023/01 від 09.10.2023, відповідно до якої вартість перевезення партії із 7 автомобілів склала 3150 євро (450 євро за одиницю товару). Саме така вартість перевезення була врахована митним брокером в графі 45 митної декларації № 23UA84U1, яка була подана митниці 12.10.2023 (до фактурної вартості товару вказаної в графі 42 митної декларації розрахованої за курсом НБУ долара США до гривні була додана вартість доставки товару до державного кордону України розрахована за курсом НБУ євро до гривні). Вищевказане також підтверджується рахунком на оплату № 1277 від 11.10.2023 та платіжним документом № 59 від 13.10.2023.

Також умови поставки за базисом СFR не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, у зв`язку з чим підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає.

Таким чином, будь-яких інші витрати, про які зазначає відповідач як такі, що мають бути включені до митної вартості товару не здійснювались.

Суд також не може оминути увагою й те, що у оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що за основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митним органом митної вартості згідно митного оформлення за МД UA500100/2023/3838 від 06.09.2023 та UA500080/2023/7038 від 24.08.2023, де митна вартість визнана митним органом на рівні 6710,00 дол. США, та 6100,00 дол. відповідно.

За правилами ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64 МК України). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч. 2 ст. 64 МК України).

Отже, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст. 60 МК України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч. 2 ст. 60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч. 3 ст. 60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч. 4 ст. 60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч. 5 ст. 60).

Суд зазначає, що ані текст рішень митниці про коригування митної вартості товару, ані текст відзиву на позов не містять жодних відомостей про подібність товарів за поданою позивачем митною декларацією та про схожість умов поставок з товарами по МД UA500100/2023/3838 від 06.09.2023 та UA500080/2023/7038 від 24.08.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості Львівська митниця зазначає лише про те, що джерелом інформації для прийнятих рішень стала вказана митна декларація.

Між тим, відсутність доведеного поза розумним сумнівом факту подібності товару та умов імпорту не дозволяє використовувати рівні показники митної вартості товару.

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 (далі - Правила №598), позаяк у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ст. 64 МК України у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте, текст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митницею такого порівняння зроблено не було. Таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/176, про наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що якщо у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, це жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №804/1755/17 міститься висновок, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність ввезених товарів в оскаржуваному рішенні також не зазначено та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.

Верховний Суд неодноразово вказував на необхідність врахування комплексу відомостей в рішеннях про коригування митної вартості товару, зокрема в постанові від 26.05.2022 у справі № 560/355/19.

Відтак, це є ще однією з підстав для висновку про порушення відповідачем норм МК України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.

Суд враховує, що відповідно до норм чинного законодавства з питань митної справи митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують походження імпортованого товару, його якісні та вартісні характеристики, а також витрати на його доставку в Україну. При цьому для визначення задекларованої митної вартості товару позивач надав митному органу необхідні й достатні документи, які не містять таких істотних неточностей або розбіжностей, які б могли обґрунтовано поставити під сумнів визнання заявленої митної вартості.

Суд вважає, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Натомість під час розгляду справи судом з`ясовано, що зауваження митного органу по суті носять формальний характер та окремо або у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

При цьому суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відтак, зазначені митним органом у повідомленні та в рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність, які стали підставою для витребування додаткових документів та прийняття картки відмови і коригування митної вартості товару не можуть бути визнані судом об`єктивними, обґрунтованими і такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що при здійсненні імпортування товару на митну територію України, позивач для підтвердження заявленої ним митної вартості товару надав повний пакет документів відповідно до переліку, передбаченого ч. 2 ст. 53 МК України, а тому використання відповідачем другорядних методів визначення митної вартості товару в розрізі обставин цієї справи є неправомірним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідні положення ч. 2 ст. 2 КАС України Львівською митницею при прийнятті оскаржуваного рішення дотримані не були.

Враховуючи все наведене вище, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2023 № UА209000/2023/700013/2 є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Суд також встановив, що підставою для оформлення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.10.2023 № UA209200/2023/000798 стало коригування Львівською митницею митної вартості товару, заявленої декларантом у митній декларації.

Зважаючи на те, що у процесі розгляду справи суд встановив, що прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2023 № UА209000/2023/700013/2 є протиправним та підлягає скасуванню, тож сформована на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.10.2023 № UA209200/2023/000798 теж є незаконною, а тому позовну вимогу про визнання її протиправною та скасування також належить задовольнити.

Щодо судового збору, то відповідно до правил ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9 19-20, 22, 25-26, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/700013/2 від 13.10.2023, прийняте Львівською митницею.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.10.2023 № UA209200/2023/000798, прийняту Львівською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стріт Авто» (; місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. В. Хвойки, буд. 21) судовий збір у сумі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривень рівно.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.06.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна