Справа № 440/3102/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3102/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3102/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та м. Кременчуці, Горішніх Плавнях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2024 адвокат Кравченко Ярослав Юрійович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та м. Кременчуці, Горішніх Плавнях (надалі - Міськрайонне управління Держгеокадастру), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо застосування локальних коефіцієнтів: зона магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,15; скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи 1,11; водоохоронна зона м. Кременчук - 1,05 та застосування максимальних значень локальних коефіцієнтів: земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання - 0,95 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4397/0/212-19 від 02.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на об`єкт нерухомості: пасажирський причал (перша черга) по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, загальною площею 5045 м2, кадастровий номер :08:004:0032. На виконання вимог Земельного кодексу України та з метою укладення договору оренди вищезгаданої земельної ділянки, позивач зверталася до Кременчуцької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, однак таке рішення не було прийнято у зв`язку з ненабранням необхідної більшості голосів у відповідності до Регламенту Кременчуцької міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 22.12.2020. У зв`язку з цим ОСОБА_1 вимушено у період з 30.12.2020 по 28.02.2021 використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, що стало наслідком звернення Кременчуцької міської ради 26.07.2023 до суду з позовною заявою про стягнення недоотриманого доходу від орендної плати за землю в розмірі 1093411,74 грн (справа №524/5091/23).

У подальшому позивачка довідалася, що підставою для обчислення розміру недоотриманого доходу в розмірі 1 093 411,74 грн від орендної плати за земельну ділянку є витяг №4397/0/212-19 від 02.10.2019 Міськрайонного управління Держгеокадастру з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 5045 м2 (кадастровий номер :08:004:0032) по АДРЕСА_1 , відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 16 196 720,25 грн. Позивачка вважає, що дії відповідача по застосуванню локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки є протиправними, оскільки такі призвели до необґрунтованого завищення грошової оцінки земельної ділянки та у подальшому - розміру недоотриманого доходу від орендної плати за землю. Стверджує, що застосування у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4397/0/212-19 від 02.10.2019 таких локальних коефіцієнтів, як зона магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,15; скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи 1,11; водоохоронна зона м. Кременчук - 1,05 є протиправним, оскільки такі локальні коефіцієнти не узгоджуються із фактичними обставинами щодо розташування на місцевості земельної ділянки. Відповідно до викопіювання з генерального плану м. Кременчука щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:004:0032 по АДРЕСА_1 , а також схеми зон впливу локальних факторів (функціонально-планувальна група) у м. Кременчуці, Скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи (позначка 5.11 на генеральному плані) знаходиться на значній відстані від земельної ділянки, тоді як земельна ділянка не перебуває у межах та на території пам`ятки природи та навіть не межує з такою пам`яткою. Також в ході огляду викопіювання з генерального плану м. Кременчука та схеми зон впливу локальних факторів (функціонально-планувальна група) у м. Кременчуці позивачкою було з`ясовано, що згадана земельна ділянка не перебуває в зоні магістралей підвищеного містоформувального значення. При цьому, оскільки водоохоронна зона у місті Кременчуці згідно з вимогами законодавства не встановлена, її зовнішні межі не визначені за спеціально розробленим проектом згідно з порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон, встановленого Кабінетом Міністрів України, то застосування такого локального фактору, як водоохоронна зона в м. Кременчук - 1,05 взагалі є неможливим. Поряд з цим відповідачем жодним чином не обґрунтовано застосування таких локальних коефіцієнтів, як: земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання - 0,95, які є максимально допустимими значеннями для вказаних коефіцієнтів, і вказані особливості земельної ділянки значно погіршують її використання за цільовим призначенням у порівняні із земельними ділянками, в яких присутня частина із зазначених локальних факторів.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано усунути недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, а також копії договору купівлі-продажу з усіма додатками, на підставі якого позивач набула право власності на об`єкт нерухомості пасажирський причал (перша черга) по АДРЕСА_1 , та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

21.03.2024 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, копію договору купівлі-продажу. При цьому представник повідомив суд про помилковість тверджень у позовній заяві щодо звернення позивачки до Кременчуцької міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою, оскільки в дійсності мав місце факт звернення лише із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

Внаслідок прийняття судом до уваги поданих доказів та письмових пояснень щодо неможливості надання окремих доказів, як таких, що свідчать про усунення недоліків позовної заяви, суд своєю ухвалою від 25.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі Кременчуцьку міську раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Ухвалою від 28.03.2024 суд, задовольнивши клопотання представника позивача адвоката Кравченка Я.Ю., витребував від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належним чином засвідчену копію технічної документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер :08:004:0032, що розташована по АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали суду про витребування доказів в.о. начальника ГУ Держгекадастру у Полтавській області Т. Щербак листом від 03.04.2024 повідомила, що за інформацією відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління технічна документація із землеустрою на земельну ділянку площею 0,5045 га з кадастровим номером :08:004:0032 до місцевого фонду документації із землеустрою не надходила та не включена до "Переліку документації із землеустрою місцевого фонду документації землеустрою у Кременчуцькому районі, що передається до державного фонду документації із землеустрою" (а.с. 41).

У наданому до суду 10.04.2024 відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 46-51). Свою позицію мотивував посиланням на те, що оскаржуваний витяг сформований у 2019 році, а позивачем жодним чином не доведена та не обґрунтована неможливість бути обізнаним щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та даного витягу раніше ніж у січні 2024 року, у зв`язку з чим відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду. У витязі №4397/0/212-19 від 02.10.2019 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :08:004:0032) застосовано такі локальні коефіцієнти: "Зона пішохідної доступності до громадських центрів" - 1,2; "Зона магістралей підвищеного містоформувального значення" - 1,15; "Зона пішохідної доступності швидкісного пасажирського транспорту (пристані водного транспорту)" - 1,12; "Зона пішохідної доступності до пляжу Центральний та парку Ювілейний" - 1,085; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання" - 0,95; "Земельна ділянка знаходиться у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м" - 0,925; "Зона затоплення паводком понад 1% забезпеченості" - 0,9; "Зона на намивних (насипних територіях)" - 1,05 "Скеля - гранітний реєстр - геологічна пам`ятка природи" - 1,11; "Санітарно-захисна зона" - 0,88; "Водоохоронна зона м. Кременчук" - 1,05. Сукупний коефіцієнт Км3: 1,22459. Отже, застосовані у витязі локальні коефіцієнти у максимальних розмірах не перевищують межі, встановлені Додатком 7 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів №489, тому не порушують вимоги чинного законодавства. При формуванні витягу було введено кадастровий номер земельної ділянки, і програмним забезпеченням було визначено локальні коефіцієнти та вирахувано нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тобто витяг сформовано автоматично, що унеможливлює втручання з боку надавача послуг, а тому Головне управління не має впливу на значення локальних факторів, які були застосовані у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку №4397/0/212-19 від 02.10.2019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0032.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 15.04.2024, представник позивача наполягає на обставинах дотримання нею строку звернення до суду з цим позовом, оскільки ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав лише в січні 2024 року після ознайомлення з матеріалами судової справи №524/5091/23 в Автозаводському районному суді м. Кременчука. Вказує на помилковість тверджень відповідач про те, що при формуванні такого витягу було введено кадастровий номер земельної ділянки і програмним забезпеченням програмного комплексу ТЕРЕН-ГІС визначено локальні коефіцієнти та вирахувано нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тобто витяг сформовано автоматично, що унеможливлює втручання з боку надавача послуг, так як використання програмного комплексу ТЕРЕН-ГІС має здійснюватися у відповідності до посібника користувача "Програмно-методичний комплекс для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів "ТЕРЕН-ГІС"" і цей програмно-методичний комплекс має досить широкий функціонал для введення та редагування даних про земельні ділянки. "ТЕРЕН-ГІС" надає можливість користувачу редагувати коефіцієнти локальних факторів, а також змінювати коефіцієнти функціонального використання і коригувати окремі параметри системи (а.с. 60-62).

Третя особа правом на подання пояснень по суті спору у визначений судом строк не скористалася.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд здійснив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Одразу ж надаючи оцінку доводам відповідача щодо пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд зважає на обставини того, що, як і стверджує позивач, про порушення своїх прав спірним витягом він міг довідатися лише після звернення Кременчуцької міської ради до суду з позовом про стягнення недоотриманого доходу від орендної плати за землю.

З огляду на об`єктивні обставини, повідомлені представником позивача, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим залишає відповідне клопотання без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме від 29.12.2020 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 набула право власності на об`єкт нерухомості: пасажирський причал (перша черга) по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці комунальної форми власності загальною площею 5045 м2, кадастровий номер :08:004:0032 (а.с. 26-28).

Учасниками справи не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 у період з 30.12.2020 по 28.02.2021 використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, що стало наслідком звернення Кременчуцької міської ради 26.07.2023 до суду з позовом про стягнення недоотриманого доходу від орендної плати за землю в розмірі 1 093 411,74 грн (справа №524/5091/23). При цьому для розрахунку розміру недоотриманого доходу від орендної плати за землю було застосовано витяг №4397/0/212-19 від 02.10.2019, сформований Міськрайонним управлінням Держгеокадастру із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 5045 м2 (кадастровий номер :08:004:0032) по АДРЕСА_1 , відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 16 196 720,25 грн.

Згідно з витягом від №4397/0/212-19 від 02.10.2019 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 5045 м2 (кадастровий номер :08:004:0032) по АДРЕСА_1 застосовано наступні локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки:

"Зона пішохідної доступності до громадських центрів" - 1,2;

"Зона магістралей підвищеного містоформувального значення" - 1,15:

"Зона пішохідної доступності швидкісного пасажирського транспорту (пристані водного транспорту)" - 1,12;

"Зона пішохідної доступності до пляжу Центральний та парку Ювілейний" - 1,085;

"Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання" - 0,95;

"Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації" - 0,95;

"Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі" - 0,95;

"Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання" - 0,95;

"Земельна ділянка знаходиться у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м" - 0,925;

"Зона затоплення паводком понад 1% забезпеченості" - 0,9;

"Зона на намивних (насипних територіях)" - 1,05;

"Скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи" - 1,11;

"Санітарно-захисна зона" - 0,88;

"Водоохоронна зона м. Кременчук" - 1,05;

Сукупний коефіцієнт Км3: 1,22459.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування локальних коефіцієнтів: зона магістралей підвищеного містоформувального значення - 1,15; скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи 1,11; водоохоронна зона м. Кременчук - 1,05 та застосування максимальних значень локальних коефіцієнтів: земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання - 0,95; земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання - 0,95 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4397/0/212-19 від 02.10.2019, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 11.12.2003 №1378-IV "Про оцінку земель" (надалі - Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з приписами ст. 5 Закону №1378-IV, залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види:

бонітування ґрунтів;

грошова оцінка земельних ділянок.

Дані бонітування ґрунтів є складовою частиною державного земельного кадастру та є основою проведення економічної оцінки сільськогосподарських угідь і враховуються при визначенні екологічної придатності ґрунтів для вирощування сільськогосподарських культур, а також втрат лісогосподарського виробництва.

Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно зі статтею 15 Закону №1378-IV, підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону №1378-IV, за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру (ч. 3 ст. 23 Закону №1378-IV).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 №1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який був чинним на момент формування спірного висновку із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.10.2019 №4397/0/212-19 (надалі - Порядок №489).

Згідно з приписами розділу ІІІ Порядку №489, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.01.2015 №15 (надалі - Положення №15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з підпунктом 48 пункту 4 Положення №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

У постанові від 24.11.2021 у справі №817/1780/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов такого висновку: "… дії з формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки можуть бути предметом судового оскарження, а підстави позову слугуватимуть висновку про належність обраного способу захисту прав".

Зважаючи на це, рішення та дії суб`єкта владних повноважень під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель підлягають перевірці адміністративним судом на відповідність їх критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 05.09.2023 у справі №520/9277/2020, а тому суд не знаходить підстав для врахування при розгляді цієї справи раніше висловлених Верховним Судом висновків у постанові від 21.06.2022 у справі №160/3248/20, на яку містяться посилання у відзиві на позовну заяву стосовно того, що витяг з технічної документації про грошову оцінку землі сам по собі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а лише носить інформаційний характер.

Згідно з розділом І Порядку №489, цей Порядок визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (яка була чинною на момент формування спірного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки) (надалі - Методика №213).

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу ІІ Порядку №489, в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах.

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.

Визначення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів:

Цн=В х Нп/Нк х Кф х Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку №489 визначено, що коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою: Км= Км1 х Км2 х Км3, де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Вихідними даними для обчислення коефіцієнта Км є затверджені матеріали Генеральної схеми планування території України, схем планування території Автономної Республіки Крим та областей, генеральні плани населених пунктів у частині, яка характеризує існуючий стан населеного пункту.

Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку №489, у межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту, з урахуванням таких факторів: неоднорідність функціонально-планувальних якостей території; доступність до центру населеного пункту, місць концентрації трудової діяльності, центрів громадського обслуговування, масового відпочинку; рівень інженерного забезпечення та благоустрою території; рівень розвитку сфери обслуговування населення; екологічна якість території; привабливість середовища: різноманітність місць докладання праці, наявність історико-культурних та природних пам`яток тощо.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІ Порядку №489, значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів. Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №489, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Згідно з пунктом 21 Методики №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Отже, вимоги до проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та допустимі значення застосовуваних коефіцієнтів визначаються на державному рівні.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду щодо застосування Порядку №489, викладеного, зокрема у постановах від 28.09.2020 у справі №808/995/18 та від 10.11.2020 у справі №826/9340/17, видача витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки не передбачає можливість вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, оскільки є єдиним законодавчо закріпленим варіантом поведінки відповідача при оформленні даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. Визначення у витязі коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) є обов`язковим і розмір цього коефіцієнту має відповідати Порядку №489.

Додатком 7 до Порядку №489 передбачено декілька груп локальних факторів, а саме: функціонально-планувальні, інженерно-інфраструктурні, інженерно-геологічні, історико-культурні, природно-ландшафтні, санітарно-гігієнічні.

Як слідує з матеріалів справи, у спірному витязі №4397/0/212-19 від 02.10.2019 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :08:004:0032) застосовано такі локальні коефіцієнти: "Зона пішохідної доступності до громадських центрів" - 1,2; "Зона магістралей підвищеного містоформувального значення" - 1,15; "Зона пішохідної доступності швидкісного пасажирського транспорту (пристані водного транспорту)" - 1,12; "Зона пішохідної доступності до пляжу Центральний та парку Ювілейний" - 1,085; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання" - 0,95; "Земельна ділянка знаходиться у зоні залягання ґрунтових вод менше 3 м" - 0,925; "Зона затоплення паводком понад 1% забезпеченості" - 0,9; "Зона на намивних (насипних територіях)" - 1,05; "Скеля - гранітний реєстр - геологічна пам`ятка природи" - 1,11; "Санітарно-захисна зона" - 0,88; "Водоохоронна зона м. Кременчук" - 1,05. Сукупний коефіцієнт Км3: 1,22459.

Крім іншого, позивач ставить під сумні правильність визначення відповідачем локальних коефіцієнтів "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без тепломережі" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без каналізації" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого водопостачання" - 0,95; "Земельна ділянка, що прилягає до вулиці без централізованого газопостачання" - 0,95, оскільки при їх визначенні відповідач застосував максимальне значення, передбачене Порядком №489.

Перевіряючи такі доводи позивача на предмет їх обґрунтованості, суд встановив, що згідно з додатком 7 до Порядку №489 такі інженерно-інфраструктурні фактори як "Не забезпечена централізованим водопостачанням", "Не забезпечена централізованим водовідведенням", "Не забезпечена централізованим теплопостачанням", "Не забезпечена централізованим газопостачанням" оцінюються за коефіцієнтом у діапазоні від 0,90 до 0,95.

У спірному витягу відповідач встановив значення за відповідними інженерно-інфраструктурними факторами на рівні 0,95, тобто в межах значень, передбачених Порядком №489.

Отже, локальні коефіцієнти за вказаними інженерно-інфраструктурними факторами хоч і застосовані за максимальним значенням 0,95, однак це значення не перевищує межі, встановлені Додатком 7 до Порядку №489.

Тож у даному випадку відповідач діяв у рамках дискреції, встановленої чинним на момент вчинення відповідної дії законодавством.

Дискреційне повноваження, за визначенням ст. 2 Закону України "Про адміністративну процедуру", - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього ж Закону, здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Тож, обираючи максимальне значення оспорених позивачем інженерно-інфраструктурних факторів на рівні 0,95, відповідач діяв у рамках повноважень, встановлених законом, тоді як незгода позивача з цього приводу не обґрунтована нічим, окрім власного обурення та некоректним порівнянням із земельними ділянками, в яких присутня частина із зазначених локальних факторів.

За таких обставин суд з одного боку відкидає від судового розгляду такі доводи позивача як необґрунтовані та констатує правомірність дій відповідача у частині застосування інженерно-інфраструктурних факторів на рівні 0,95 - з іншого.

Так само необґрунтованими суд визнає закиди позивача щодо протиправності застосування відповідачем таких локальних функціонально-планувальних факторів як "Місцезнаходження земельної ділянки в зоні пішохідної доступності до громадських центрів" - 1,15 (в рамках діапазону 1,04-1,2) та "Скеля - гранітний реєстр - у зоні пішохідної доступності до пам`яток природи" - 1,05 (в рамках діапазону 1,04-1,15), оскільки доводи позивача з цього приводу також зводяться до голослівних тверджень з приводу того, що згідно з викопіюванням з генерального плану м. Кременчука щодо земельної ділянки, кадастровий номер :08:004:0032, по АДРЕСА_1 , а також схеми зон впливу локальних факторів (функціонально-планувальна група) у м. Кременчуці вбачається, що Скеля гранітний реєстр геологічна пам`ятка природи (позначка 5.11 на генеральному плані) знаходиться на значній відстані від земельної ділянки з кадастровим номером :08:004:0032, а земельна ділянку у свою чергу не знаходиться в межах та на території пам`ятки природи та навіть не межує з такою пам`яткою. Разом із цим, в ході огляду викопіювання з генерального плану м. Кременчука, а також схеми зон впливу локальних факторів (функціонально-планувальна група) в м. Кременчуці вбачається, що згадана земельна ділянка також не перебуває в зоні магістралей підвищеного містоформувального значення.

Аналізуючи такі доводи позивача, суд зазначає про те, що обставини які вбачаються позивачеві з просторово-візуального спостереження викопіювання з генерального плану м. Кременчука не можуть слугувати самостійною підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як передбачено частиною 2 ст. 15 Закону №1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Тож заперечуючи з приводу правомірності застосування відповідачем локальних функціонально-планувальних факторів, позивач не може оперувати суб`єктивним баченням просторового відношення земельної ділянки до тих чи інших локальних факторів, оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок, за імперативом ст. 18 Закону №1378-IV, проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів та лише юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Всупереч наведеним приписам, позивач належних та допустимих доказів у вигляді альтернативної грошової оцінки розробника документації із землеустрою відносно земельної ділянки, кадастровий номер :08:004:0032, по вул. Першотравнева, 2-Д у м. Кременчуці, звертаючись до суду з цим позовом не надав.

У свою чергу відповідач, формуючи спірний витяг, застосував коефіцієнти за допомогою програмного комплексу, який визначає локальні коефіцієнти та вираховує нормативну грошову оцінку земельної ділянки автоматично.

Відповідно у суду, за наведених позивачем обставин, відсутні підстави вважати порушеною процедуру застосування таких локальних функціонально-планувальних факторів як "Місцезнаходження земельної ділянки в зоні пішохідної доступності до громадських центрів" - 1,15 та "Скеля - гранітний реєстр - у зоні пішохідної доступності до пам`яток природи" - 1,05, у зв`язку з чим суд визнає необґрунтованими доводи позивача і з цього приводу та відкидає їх від судового розгляду.

З приводу протиправності застосування відповідачем такого локального санітарно-гігієнічного фактора як "Місцезнаходження земельної ділянки у водоохоронній зоні" - 1,05 (в рамках діапазону 1,02-1,05) суд враховує висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 18.01.2024 у справі №440/2760/20, де Суд з приводу питання щодо визначення зовнішніх меж водоохоронних зон на підставі спеціально розроблених проектів, а також висновків щодо застосування локальних факторів за знаходження земельних ділянок "в водоохоронній зоні" зазначив: "Відповідно до частини першої статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Згідно зі статтею 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Частинами першою та четвертою статті 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється спеціальний порядок надання й використання. Прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойми, на якій встановлено особливий режим.

Отже існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону, в першу чергу статтею 60 Земельного кодексу України та статтею 88 Водного кодексу України.

Системний зміст наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при оцінці статусу земельної ділянки за відсутності проєкту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон. Отже віднесення земельних ділянок, зайнятих водними об`єктами, до земель водного фонду підтверджується самим фактом перебування їх під водним об`єктом і в межах прибережних захисних смуг. Аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17, від 12 листопада 2020 року у справі №487/688/18 та Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №310/8559/16-ц, від 27 січня 2020 року у справі №488/6479/14-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №477/2054/17-ц, від 9 грудня 2020 року у справі №676/2332/18".

За таких обставин суд визнає безпідставним судження позивача з приводу того, що оскільки водоохоронна зона у місті Кременчуці згідно з вимогами законодавства не встановлена, її зовнішні межі не визначені за спеціально розробленим проектом згідно з порядком визначення розмірів і меж водоохоронних зон, встановленого Кабінетом Міністрів України, то застосування такого локального фактору, як водоохоронна зона в м. Кременчук - 1,05 взагалі є неможливим.

Відповідно до спірного витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за категорією земель земельна ділянка, кадастровий номер :08:004:0032, яка по суті є пасажирським причалом відповідно до умов договору купівлі-продажу від 29.12.2020, відноситься до земель водного фонду, факт чого позивач не заперечує.

Тож віднесення цієї земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується самим фактом перебування її в межах прибережної захисної смуги, що в черговий раз доводить правомірність дій відповідача і в цій частині.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку №4397/0/212-19 від 02.10.2019 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :08:004:0032, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, тоді як доводи позивача по суті є нічим не підтвердженими суб`єктивними судженнями, які спрямовані лише на ухилення від сплати на користь органу місцевого самоврядування сум недоотриманого доходу від орендної плати за землю.

З огляду на викладене суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та м. Кременчуці, Горішніх Плавнях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та м. Кременчуці, Горішніх Плавнях (; вул. Затишна 23, м. Полтава, 36039).

Третя особа: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (; площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з дня його підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Б. Супрун