Справа № 557/731/24
Суддя: Тишкун П. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/557/13/2024
Справа № 557/731/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участю секретаря судових засідань Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Яремчук В.Ю. звернувся до Гощанського районного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови серії БАА №997787 від 25.02.2024 року у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимог обгрунтовує тим, що 25.02.2024 інспектором СРПП ВП №5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Кошелевичем А.А. було винесено постанову серії БАА №997787, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5, ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, 25.02.2024 о 23 год 12 хв на автодорозі Рівне-Бугрин-Оженин-Острог 35 км ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив правила користування засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, перевозив дитину, зріст якої менше 150 см у транспортному засобі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порушив п.2.3 «в», п.21.11 « б» ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач у відповідності до ст.288 КУпАП оскаржив її до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області і 25.03.2024 за результатом розгляду його скарги було прийняте рішення про залишення оскаржуваного рішення без змін, а скаргу без задоволення, а тому позивач звернувся з позовом до суду і з урахуванням своєї заяви від 13.05.2024 року просить поновити строк звернення з позовом до суду, скасувати постанову серії БАА №997787 від 25.02.2024, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення в його діях.

Представник позивача зазначає, що рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, без будь-яких належних доказів вчинення правопорушення, зокрема інспектором не було встановлено ані анкетні дані дитини, що перебувала в автомобілі, ані її вік, зріст. Також взагалі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом- матеріали відеофіксації. Позивач заперечує факт вчинення будь якого правопорушення відповідальність за які передбачено ч. 5, ч. 10 ст.121 КУпАП і заперечував це відразу,а тому відмовився підписувати постанову. Висновок про порушення ним вимог ПДР грунтується виключно на суб`єктивних припущеннях працівника поліції та домислах. Також представник вказує на допущені поліцейським порушення щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області суду від 02.05.2024 позов було залишено без руху.

Ухвалою від 14.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 22.05.2024 судове засідання відкладено на 11.06.2024, у зв`язку з неявкою відповідача.

Позивач та представник позивача-адвокат Яремчук В.Ю. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримав повністю, з підстав викладених у ньому. Просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 10 ст.121 КУпАП закрити.

Представник ГУНП України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується підтвердженням вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не подавав.

Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст.283 КУпАП).

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАА №997787 при притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 , ч. 10 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 510 грн. штрафу, 25.02.2024 о 23 год 12 хв на автодорозі Рівне-Бугрин-Оженин-Острог 35 км ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo», н.з. НОМЕР_1 , порушив правила користування засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, перевозив дитину, зріст якої менше 150 см у транспортному засобі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порішив п.2.3 «в», п.21.11 «б» ПДР України.

Відповідно до пп «в» п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно із підпунктом «б» п.21.11 Правил дорожнього руху забороняється перевозити дітей, зріст яких менше ніж 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім:

транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху;

спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання;

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а ч. 10 ст.121 КУпАП - за порушення правил перевезення дітей.

Позивач заперечує факт вчинення правопорушення, зазначаючи, що постанова про притягнення його до відповідальності винесена без будь яких належних та допустимих доказів, зокрема і самого факту керування ним транспортним засобом, що виключає подію та склад правопорушень в його діях.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду заперечень проти позову та доказів, що їх підтверджують, суд приходить до висновку, що жодним доказом наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 10 ст.121 КУпАП в діях позивача встановлена не була.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 - 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 вчинив зазначені в оскаржуваній постанові адміністративні правопорушення. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження його вини суду не надано.

Також суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням про притягнення його до відповідальності, посилаючись на прийняття поліцейським рішення при відсутності будь яких належних доказів вчинення ним правопорушень, у відповідності до ст.288 КУпАП, оскаржив постанову серії БАА №997787 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст.121 та ч. 10 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді 510 грн. штрафу до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області. За результатом розгляду скарги відповідачем було прийнято рішення про залишення скарги без задоволення. Вказане суд вважає достатньою підставою для поновлення для ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За наведеного суд вважає, що при винесенні зазначеної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, не дотримано.

Покликання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні їм докази, позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови, яка є предметом спору, а з метою повного захисту порушеного права позивача - закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, у зв`язку з задоволенням позову, судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління національної поліції в Рівненській області в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №997787 від 25 лютого 2024 року, винесену інспектором СРПП відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 10 ст. 121 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 17.06.2024.

Суддя Тишкун П.В