Справа № 260/10722/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

14 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10722/23 пров. № А/857/9344/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Затолочного В. С.
суддів -Гудима Л. Я.
Качмара В. Я.

перевіривши апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 260/10722/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВІС" до Львівської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 17 травня 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" , що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

27 травня 2024 року на адресу суду надійшла заява скаржника про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги. Його доводи полягали в тому, що контролюючий орган позбавлений можливості сплатити судовий збір у зв`язку з несвоєчасним фінансуванням та недостатністю коштів.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2024 року продовжено строк для усунення недоліку апеляційної скарги на рішення.

10 червня 2024 року на адресу суду надійшла повторна заява апелянта про продовження строку для сплати судового збору у зв`язку з відсутністю бюджетного асигнування.

Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Процесуальним законом чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання процесуальних строків, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Отже, держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, згідно Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI органам митної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Митні органи є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

В обґрунтування вимог заявленого клопотання скаржник покликається на відсутність необхідних кошторисних призначень.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що заявником не надано достатніх доказів з яких би вбачалося, що відповідачем вживаються активні заходи щодо вирішення питання по сплаті судового збору саме у даній справі у найкоротші строки (а зокрема - звернення з відповідними бюджетними запитами до розпорядників вищого рівня, тощо).

Відтак, відповідачем не доведено обставин за яких продовження строків усунення недоліків апеляційної скарги призведе до фактичної сплати судового збору у найкоротші строки.

Також колегією суддів ураховано, що подальше продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги призводить до правової невизначеності ухваленого судового рішення (ненабрання чинності), наслідком чого незабезпечення судом своєчасного вирішення спору у сфері публічно -правових відносин, які направлені на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що включає і порушення права вказаних осіб на доступ до суду (яке полягає в тому числі і у виконанні судового рішення).

Зі змісту клопотання про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги вбачається, що скаржник вчергове покликається на одні й ті ж доводи, оцінку яким було надано у попередній ухвалі суду. Суд вважає, що скаржнику було надано достатньо часу для усунення недоліків скарги, однак останній цим не скористався.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого скаржником клопотання.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 260/10722/23 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар