Справа № 500/1666/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1666/24

17 червня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (далі - Головне управління ДСНС, позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ, відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 13.03.2024 ВП №74120286 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заступником начальника Відділу від 13.03.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74120286 щодо боржника Головного управління ДСНС. Даною постановою позивача зобов`язано здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідне рішення суду позивач виконав про що повідомив відповідача, проте 18.03.2024 Головне управління ДСНС отримало оскаржувану постанову про накладення штрафу від 13.03.2024 ВП №74120286 за невиконання рішення суду у справі № 500/4508/23 без поважних причин, що слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 26.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити з урахуванням особливостей, визначених §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

09.04.2024 до суду від Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що

На примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №74120286 з примусового виконання виконавчого листа №500/4508/23, виданого 24.01.2024 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління ДСНС здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління ДСНС інформувало Відділ про виконання рішення суду, проте відповідач вважає, що рішення суду не виконано з огляду на заяву стягувача та те, що при перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно рішення суду, божником самостійно зменшено розмір премії ОСОБА_1 за відповідні роки, в результаті чого розмір премії став значно нижчим ніж йому було виплачено та зазначено в довідках до перерахунку згідно рішення суду (арк. справи 18-22).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №500/4508/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023, визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення 24.01.2024 Тернопільським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист зобов`язального характеру.

Заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.02.2024, за заявою стягувача про примусове виконання, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74120286, якою зобов`язано позивача виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (арк. справи 10 зворот - 11).

Листом від 20.02.2024 "Про надання інформації" позивач повідомив відповідача про те, що на виконання виконавчого листа від 24.01.2024 №500/4508/23, що видав Тернопільський окружний адміністративний суд та постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2024 ВП№74120286 здійснено перерахунок та проведена виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції від 15.02.2024 № 432620206, перераховано виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця у сумі 28400,00 грн згідно платіжної інструкції від 19.02.2024 № 432620209 та відшкодована сума мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн згідно платіжної інструкції від 19.02.2024 № 432620210 (арк. справи 11 зворот).

23.02.2024 на адресу Відділу надійшла заява представника стягувача у виконавчому провадженні № 432620206, в якій останній просив вжити заходів дня належного, у повному обсязі, виконання Головним управління ДСНС у Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 в адміністративній справі №500/4508/23.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що стягувач ОСОБА_1 не погоджується із перерахунком йому грошового забезпечення, зокрема в частині перерахунку щомісячних премій.

Так, в період із 29.01.2020 по 31.12.2022 Головне управління ДСНС у Тернопільській області перерахувало ОСОБА_1 премію від розміру посадового окладу у розмірі 10 %, тобто в мінімальному розмірі, за січень 2023 року у розмірі 15%, за лютий, березень, квітень 2023 року у розмірі 100%.

Водночас як вбачається з довідок про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення, які були подані разом із заявою про примусове виконання рішення суду:

розмір щомісячної премії ОСОБА_1 за 2020 рік складає 65% від посадового окладу;

розмір щомісячної премії ОСОБА_1 за 2021 рік складає 75% від посадового окладу;

розмір щомісячної премії ОСОБА_1 за 2022 рік складає 120 % від посадового окладу (окрім січня 2022 року, де розмір премії становив 75% від посадового окладу);

розмір щомісячної премії ОСОБА_1 за січень 2023 року становив 170 % від посадового окладу, у лютому-березні 290% від посадового окладу (арк. справи 28 зворот).

Вимогою виконавця від 28.02.2024 зобов`язано позивача виконати рішення суду №500/4508/23 в повному обсязі протягом 10 робочих днів (арк. справи 29).

Листом від 07.03.2024 "Про виконання вимоги" позивач повідомив відповідача про те, що наказом Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 13.02.2024 року № 68-НК/64 "Про перерахунок грошового забезпечення" ОСОБА_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення, як того вимагав суд у резолютивній частині рішення суду, а саме встановлено нову величину посадового окладу з 29.01.2020 по 18.04.2023 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Зазначено, що рішенням суду не було встановлено обов`язку для Головного управління щодо зазначення розміру премії, які були встановленні ОСОБА_1 під час проходження служби цивільного захисту.

Окрім того, Головне управління ДСНС України у Тернопільській області під час здійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 керувалося вказівкою Директора департаменту економіки і фінансів ДСНС України від 18.08.2023 № 20-15603/201 ''Про виконання рішень судів щодо перерахунку розмірів грошового забезпечення та інших виплат" (арк. справи 30 зворот).

13.03.2024 заступником начальника Відділу винесено постанову про накладення штрафу №74120286 за невиконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/4508/23 від 24.01.2024 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у розмірі 5100,00 грн (арк. справи 33).

Не погоджуючись із вказаною постановою,позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №74120286, суд встановив, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4508/23 Головним управлінням ДСНС видано наказ від 13.02.2024 року № 68-НК/64 "Про перерахунок грошового забезпечення" на підставі якого ОСОБА_1 здійснено перерахунок грошового забезпечення, а саме встановлено нову величину посадового окладу з 29.01.2020 по 18.04.2023 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Що стосується конкретних відсотків премії, то суд зазначає, що на час судового розгляду справи №500/4508/23 між сторонами не існувало спору щодо порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі премії, внаслідок чого, з`ясування обставин порядку визначення та конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії не входить до предмета дослідження факту виконання судового рішення від 05.10.2023 у справі №500/4508/23.

Оскільки вказані обставини визначення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії не входили в предмет доказування у справі №500/4508/23 та не можуть стосуватися порядку виконання такого судового рішення, то фактично свідчать про виникнення нових правовідносин між ОСОБА_1 та Головним управлінням ДСНС з приводу розміру премії, яка підлягає включенню до складу грошового забезпечення.

У такому разі, стягувач ОСОБА_1 не позбавлений права оскаржити дії Головного управління ДСНС, звернувшись до суду з новим позовом якщо не згідний з конкретними розмірами щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії при здійсненні перерахунку його пенсії.

Таким чином, у зв`язку з добровільним виконанням Головним управлінням ДСНС вимог виконавчого листа у справі №500/4508/23, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 12.02.2024 ВП №74120286 про накладення штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Як визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми означають, що позивач повинен довести, яким чином суб`єктом владних повноважень (у даному випадку державним виконавцем) порушено його права під час здійснення заходів примусового характеру. У свою чергу, відповідач має обов`язок довести, що його рішення чи дії прийняті (вчинені) у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Суду надано достатні і переконливі докази виконання судового рішення у спосіб, що відповідає резолютивній частині судового рішення. Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 20.03.2024.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №74120286 від 12.02.2024 про накладення штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 червня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 6, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46011, );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76019, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.