Справа № 300/6077/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2024 р. справа № 300/6077/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Черніков Віктор Юрійович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач) про визнання протиправним рішення №459 від 18.07.2023 щодо встановлення ОСОБА_1 статусу обмежено придатний до військової служби, зобов`язання здійснити повторне направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду Військово-лікарською комісією для визначення придатності до проходження військової служби із урахуванням наявних в нього проблем зі здоров`ям.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , призваний на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022. Згідно довідки №459 від 18.07.2023 та постанови ВЛК щодо ступеню придатності військовослужбовця до несення військової служби, позивача визнано обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Однак, позивач не погоджується з результатами та висновками обстеження та медичного огляду зазначеними в довідці №459 від 18.07.2023, оскільки вважає, що такі є протиправними, сформованим без проведення належного медичного огляду та обстеження, а також необґрунтованими. Так, за час проходження медичного огляду військово-лікарською комісією позивач постійно проходив різні медичні обстеження, результати яких зафіксовані у медичних висновках, які під час прийняття рішення щодо придатності до військової служби позивача військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 були проігноровані. При цьому, на думку представника позивача вказана інформація, викладена у медичних документах, потребує додаткового вивчення відповідними спеціалістами для прийняття об`єктивного та правомірного рішення. Відтак, враховуючи наявні в позивача діагнози та захворювання, він не може нести військову службу. Однак, всупереч вимогам Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, медичний огляд проводився формально, ставлення лікарів до позивача було упередженим. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 13.10.2023 та міститься в матеріалах справи. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що позивач висловлює незгоду з рішенням ВЛК, вважаючи, що йому був неправильно поставлений діагноз. Проте, під час опису стану здоров`я та наведення важких обставин, які, на думку позивача, є серйознішими, ніж ті, що вказані в медичних документах, останній не надає доказів, що б підтверджували його аргументи про наявність значних порушень функцій органів та/або систем органів, які перевищують ті, що визначені у рішенні ВЛК. При цьому, а ні позивач, а ні його представник не є фахівцями у медичній галузі, а їхні доводи базуються на припущеннях. Таким чином, з огляду на встановлений діагноз на підставі статей 39Б, 41Б, 3 8В, 61Г, 64В графи II Розкладу хвороб позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби вірно. Крім того, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
23.10.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що під час прийняття рішення щодо придатності до військової служби позивача військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 були проігноровані медичні документи та діагнози, що були встановлені у медичній документації. Відповідно, інформація, викладена у медичних документах, яка також додана до позову, потребують додаткового вивчення відповідними спеціалістами для прийняття об`єктивного та правомірного рішення. Зважаючи на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022, що визнається та не заперечується сторонами.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №299 від 26.05.2023 р., ОСОБА_1 встановлені наступні діагнози: гіпертонічна хвороба другої стадії, третього ступеня, ризик високий; гіпертрофія лівого шлуночка; дисциркуляторна енцефалопатія змішаного генезу другої стадії з стійким помірно вираженим цефалгічним, астено-невротичним синдромами; ішемічна хвороба серця: атеросклеротичний кардіосклероз; недостатність артеріального та мітрального клапанів з регургітацією першого ступеня; пролапс мітрального клапана першого ступеня, СН І; дисліпідемія. Захворювання, ні, не пов`язані з проходженням військової служби. Люмбалгія на фоні ускладненого остеохондрозу поперекового відділу хребта, гриж міжхребцевих дисків п`ятого поперекового-першого крижового хребців з незначним порушенням функції хребта; пошкодження заднього рогу медіальних менісків правого колінного суглоба третього ступеня, лівого колінного суглоба другого ступеня. Захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 38в, 39б, 41б, 64в графи II Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог, Положення затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2006 №402, Позивача рішенням ВЛК Військової частини НОМЕР_1 №299 від 26.05.2023 р. було визнано обмежено придатним до військової служби (а.с.44).
Листом від 22.06.2023 №2385, Начальником 16 Регіональної військово-лікарської комісії полковником медичної служби було надано відповідь на заяву про перегляд рішення Військово-лікарської комісії, відповідно до якої командиру військової частини НОМЕР_2 , наказано направити позивача у військову частину НОМЕР_1 , зі службовою та медичною характеристиками, усіма наявними медичними документами на повторний медичний огляд ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби, та командиру військової частини НОМЕР_1 було наказано госпіталізувати військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 в профільне відділення та провести повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби (а.с.43).
Згідно довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №459 від 18.07.2023, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено "Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення. контузії, каліцтва): Гіпертонічна хвороба другої стадії, третього ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка. ризик високий. Ангіопатія сітківки судин обох очей. Дисциркуляторна сицефалопатія другої стадії у вигляді лакунарних (постішемічних) змін медіальних відділів білатерально з стійкими помірно вираженими цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним та агрипнічним синдромами. Ішемічна хвороба серця: аортоатеросклероз. Неостатність аортального та мітрального клапанів з регургітацією першого ступеня. СН 1. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, екструзії міжхребцевих дисків п`ятого поперековго-першого крижового хребців з помірним больовим, міотонічним та корінцевим білатеральним L5-S1 синдромами та незначним порушенням функції хребта. Пошкодження заднього рогу медіального меніска III а ступеня, хондромаляція надкодінника правого КОЛІННОГО суглоба І ступеня без порушення функції НИЖНЬОЇ КІНЦІВКУ!. Захворювання, ТАГС, пов`язані із проходженням військової служби. Правобічний сколіоз поперекового відділу хребта другого ступеня. Викривлення носової перегородки з частковим порушенням носового дихання. Пониження гостроти зору до 0,2 внаслідок змішаного астигматизму у 2,0 Д правого ока при гостроті зору з корекцією до 0,3; до 0,1 внаслідок змішаного астигматизму у 2,0 Д лівого ока при гостроті зору з корекцією до 0,2. Амбліопія. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 39б, 41б, 38в, 61г, 64в графи її Розкладу хвороб, обмежено придатний до військової служби непридатним до служби в високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах" (а.с.44).
Вважаючи вищенаведену довідку військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №459 від 18.07.2023 протиправною, позивач через уповноваженого представника звернувся до суду з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
За змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Як слідує з матеріалів справи, зокрема, довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №459 від 18.07.2023, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено "Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення. контузії, каліцтва): Гіпертонічна хвороба другої стадії, третього ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка. ризик високий. Ангіопатія сітківки судин обох очей. Дисциркуляторна сицефалопатія другої стадії у вигляді лакунарних (постішемічних) змін медіальних відділів білатерально з стійкими помірно вираженими цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним та агрипнічним синдромами. Ішемічна хвороба серця: аортоатеросклероз. Неостатність аортального та мітрального клапанів з регургітацією першого ступеня. СН 1. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, екструзії міжхребцевих дисків п`ятого поперекового-першого крижового хребців з помірним больовим, міотонічним та корінцевим білатеральним L5-S1 синдромами та незначним порушенням функції хребта. Пошкодження заднього рогу медіального меніска III а ступеня, хондромаляція надкодінника правого КОЛІННОГО суглоба І ступеня без порушення функції нижньої кінцівки. Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби. Правобічний сколіоз поперекового відділу хребта другого ступеня. Викривлення носової перегородки з частковим порушенням носового дихання. Пониження гостроти зору до 0,2 внаслідок змішаного астигматизму у 2,0 Д правого ока при гостроті зору з корекцією до 0,3; до 0,1 внаслідок змішаного астигматизму у 2,0 Д лівого ока при гостроті зору з корекцією до 0,2. Амбліопія. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 39б, 41б, 38в, 61г, 64в графи її Розкладу хвороб, обмежено придатний до військової служби непридатним до служби у високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах" (а.с.44).
Поряд з цим, обґрунтовуючи протиправність вищенаведеного висновку ВЛК, представник позивача вказує, на те, що позивач постійно проходив різні медичні обстеження, результати яких зафіксовані у медичних висновках, які під час прийняття рішення щодо придатності до військової служби позивача військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 були проігноровані. При цьому, на думку представника позивача вказана інформація, викладена у медичних документах, потребує додаткового вивчення відповідними спеціалістами для прийняття об`єктивного та правомірного рішення, оскільки ряд діагнозів не було встановлено та ряд необхідних медичних обстежень не було проведено.
Однак, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Відтак питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, де зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Суд наголошує на тому, що позивач у позовній заяві не посилається на порушення процедури прийняття оскарженого рішення ВЛК та жодних доказів, які б підтверджували такі обставини суду не подав.
У разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення позаштатної ВЛК, яка наділена таким правом.
Зокрема абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення № 402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У разі незгоди із рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.
Суд зазначає, що позивач своїм правом на звернення до ВЛК регіону щодо перегляду рішення позаштатної ВЛК №299 від 26.05.2023 скористався, та звернувся до 16 Регіональної військово-лікарської комісії.
При цьому, суд звертає увагу, що позивач як відповідно до довідки військово-лікарської комісії №299 від 26.05.2023, так відповідно до довідки військово-лікарської комісії №459 від 18.07.2023, на підставі статті 396, 416, 38в, 64в графи її Розкладу хвороб, обмежено придатний до військової служби непридатним до служби в високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах", тобто можна зробити висновок, що повторний медичний огляд від 18.07.2023 відбувся із врахуванням наявних медичних документів у позивача.
В даному випадку, представник позивача заперечуючи правильність висновку відповідача про придатність позивача виконувати військову службу, посилається на те, що оскаржувана ним довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться.
Однак, суд вважає такі посилання позивача безпідставними, з огляду на те, що наявними у справі доказами не підтверджено незастосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби при повторному медичному огляді, порушення процедури проведення медичного огляду, що призвело до неправомірного висновку щодо стану здоров`я позивача та придатності до військової служби. Позивачем не вказано жодного обґрунтування щодо неналежного проведення медичного огляду, не зазначено, в чому проявилась така неналежність.
Щодо доводів представника позивача, що лікарі військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 з метою приховати дійсний стан здоров`я позивача та проблеми з артеріальним тиском зокрема, наказували останньому приймати пігулки для зниження тиску у великих дозах, то суд зауважує, на підтвердження таких обставин не надано жодного доказу.
Таким чином, підстав вважати, що довідка ВЛК, №459 від 18.07.2023 щодо встановлення ОСОБА_1 статусу обмежено придатний до військової служби є протиправною чи за суттю, чи за процедурою її прийняття суд не вбачає.
Додатково суд зауважує, що відповідно до пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 довідка ВЛК дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Тобто на момент розгляду судом цієї справи спірна довідка №459 від 18.07.2023 є недійсною.
Відтак, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, суд дійшов висновку, що спірна довідка №459 від 18.07.2023 є такою, що не підлягає скасуванню. Оскільки друга позовна вимога щодо визнання позивача обмежено придатним до проходження військової служби є похідною від першої, то така теж не підлягає до задоволення.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Микитин Н.М.