Справа № 300/2358/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2024 р. справа № 300/2358/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови у прийнятті Декларації про відмову від іноземного громадянства, оформлену листом від 24.11.2023, зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення відповідача щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням у позивача виник обов`язок припинити іноземне громадянство. Позивач зазначає, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області та у віці 9 місяців переїхав із батьками проживати на територію РРФСР. У 2004 році повернувся на постійне місце проживання до України та отримав посвідку на постійне проживання. 01.12.2021 позивач набув громадянство України на підставі Закону України «Про громадянство України». Іноземним громадянством для нього є громадянство РФ. Просить врахувати, що відмовитись від такого громадянства позивач з 24.02.2022 не може, оскільки, існують незалежні від неї обставини, що перешкоджають отриманню документа про припинення російського громадянства, а саме: нездійснення процедури припинення громадянства консульствами РФ внаслідок призупинення прийому громадян в Україні. Для вирішення вказаного питання в російському консульстві в Польщі, позивачу необхідно мати документ, який підтверджує дозвіл на проживання на території іноземної держави або паспорта громадянина цієї держави. Крім того, особисте прибуття є неможливим, оскільки паспорт для виїзду за кордон не виготовляють на підставі тимчасового посвідчення громадянина України. 24.11.2023 позивач звернувся до відповідача із зверненням, одночасно подавши декларацію про відмову від іноземного громадянства. Однак, листом від 01.12.2023 відповідачем відмовлено у прийнятті такої декларації з мотивів відсутності підстав для прийняття такої декларації. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.04.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.39-44). Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві та просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що позивачем не надано доказів відмови компетентного органу у прийнятті до розгляду клопотання про вихід з громадянства РФ.
Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 24.04.2024. Згідно відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у позивача закінчився термін дії закордонного паспорта НОМЕР_1 , виданого 20.03.2012р. відповідно і виїхати за межі території України позивач не може, оскільки будь-якого іншого документа, який би надавав можливість позивачу перетнути кордон України та виїхати за межі України не існує (а.с. 54-60).
Відповідачем 26.04.2024 подано заперечення, згідно якого представник відповідача зазначив, що у поданій відповіді представник позивача не спростовує аргументів відповідача, викладених у відзиві. (а.с. 63-66)
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив таке.
25.09.2021 позивач звернувся до Управління Держаної міграційної служби в Івано-Франківській області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням (а.с.51,52).
Одночасно з вказаною заявою позивачем надано зобов`язання припинити іноземне громадянство, згідно якого позивач зобов`язувався протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України припинити громадянство (підданство) РФ, і подати органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) РФ, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Також, позивач зазначив про те, що у разі неотримання ним з незалежних причин документа про припинення громадянства (підданства) РФ, позивач зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина РФ до уповноваженого органу цієї держави (а.с. 48).
Судом встановлено, що позивачу видане тимчасове посвідчення серії НОМЕР_2 , яке відповідно до Закону України "Про громадянство України" посвідчує особу і підтверджує її належність до громадянства України (а.с.16).
24.11.2023 позивач звернувся до управління ДМС в Івано-Франківській області із заявою, в якій повідомив про те, що ним було взято на себе зобов`язання після набуття громадянства України відмовитись від громадянства РФ, однак отримати документ про припинення громадянства РФ, він не може з незалежних від нього причин, а тому просив прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства. До вказаної заяви позивачем долучено Декларацію про відмову від іноземного громадянства (а.с.19-23).
Листом управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 01.12.2023 повідомлено позивача про те, що згідно із статтею 1 Закону України "Про громадянство України" незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури. Відповідач вказав, що позивач повинен подати до ДМС документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Відповідач дійшов висновку, що УДМС в Івано-Франківській області не має підстав для прийняття декларації позивача про відмову від іноземного громадянства (а.с. 24,25).
Вважаючи такий лист протиправною відмовою органу ДМС у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.
Згідно частини 5 статті 8 Закону України «Про громадянство України» іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
При цьому зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина 1статті 1 Закону України «Про громадянство України»).
Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про громадянство України» декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про громадянство України» однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців). Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
В той же час, згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про громадянство України» незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури іноземною державою.
Таким чином незалежними від особи причинами неотримання документа про припинення громадянства іноземної держави є три самостійні обставини: 1) невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено; 2) відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи; 3) нездійснення такої процедури іноземною державою.
Також частиною 6 статті 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що для оформлення набуття громадянства України замість зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) може бути подано: 1) іноземцем, якого визнано біженцем або якому надано притулок в Україні, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яку визнано біженцем або якій надано притулок в Україні; 2) іноземцем, який постійно проживає в Україні на законних підставах та є громадянином держави, з якою Україна уклала міжнародний договір, що передбачає припинення особою громадянства цієї держави одночасно з набуттям громадянства України, - заяву про зміну громадянства; 3) іноземцем, який в установленому законодавством України порядку проходить (проходив) військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя; 4) іноземцем із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя; 5) іноземцем, його подружжям, які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, та зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка зазнала переслідувань, разом із документом, що підтверджує переслідування.
У спірному випадку, відмовляючи у прийнятті декларації позивача про відмову від іноземного громадянства, відповідач покликається на те, що позивачем необхідно подати до органу ДМС документ про припинення іноземного громадянства.
При цьому, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відмовитись від російського громадянства з 24.02.2022 року не може, оскільки, існують незалежні від нього обставини, що перешкоджають отриманню документа про припинення російського громадянства, а саме, нездійснення процедури припинення громадянства консульствами РФ внаслідок призупинення прийому громадян в Україні, а також неможливістю особистого прибуття до уповноважених установ РФ, та неможливістю проведення процедури консульством РФ в Польщі.
23.02.2022 Міністерство закордонних справ України отримало ноту російської сторони про евакуацію цього ж дня персоналу свого посольства та консульських установ РФ на території України у зв`язку із ухваленням відповідного рішення керівництвом РФ.
Відповідно, 23.02.2022 всі консульські посадові особи та консульські службовці установ РФ на території України, які були акредитовані МЗС, виїхали з України.
Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).
На момент виникнення спірних правовідносин та розгляду даної справи в суді дія воєнного стану продовжена згідно з відповідними Указами Президента України.
У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил РФ в Україну 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та РФ.
Це означає, що посольства та консульства РФ в Україні припинили свою діяльність.
Крім цього, з 24.02.2022 Укрпошта не здійснює пересилання відправлень до РФ, в тому числі шляхом транзиту через інші країни.
У спірному випадку відповідачем при розгляді заяви позивача про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства не було надано оцінку обставинам, зазначеним у зверненні позивача до відповідача при поданні декларації, в тому числі щодо розірвання дипломатичних відносин з РФ та відсутності посольств та консульств РФ в Україні, можливості пересилання поштової кореспонденції та неможливості особистого прибуття до уповноважених установ РФ, та неможливістю проведення процедури консульством РФ в Польщі.
Відсутність у чинному законодавстві України альтернатив або відповідного правового механізму вирішення подібних спірних правовідносин нівелює реалізацію права особи з огляду на неможливість де-факто ним скористатися, незважаючи на його проголошення де-юре та не може бути підставою для відмови у захисті такого права загальними засобами, передбаченими Законом України «Про громадянство України».
Таким чином суд дійшов висновку, що неотримання позивачем документа про припинення громадянства РФ відбулося з незалежних від нього причин, відтак суд вважає, що позивач має право на звернення з Декларацією про відмову від іноземного громадянства, яким, у даному випадку, позивач і скористався.
Однак, відповідачем подана Декларація по суті розглянута не була, а було вказано відповідачем про відсутність підстав для прийняття від позивача декларації про відмову від громадянства РФ.
Відтак, на думку суду, відмова у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, оформлена листом від 01.12.2023 є протиправною.
Таким чином, суд приходить до переконання, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття Декларації про відмову від громадянства РФ та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції від 28.03.2024 (а.с.28).
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.
Визнати протиправною відмову у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 01.12.2023.
Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.