Справа № 420/6225/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6225/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати дії Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки №10/25 від 29.10.2008 року, виданої Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового Агроремтехприлад протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області зробити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки №10/25 від 29.10.2008 року, виданої Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Подільському відділі обслуговування громадян №2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії, станом на грудень 2023 року становить 3 869, 02 грн.

Як зазначено у позові, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії, не врахований заробіток під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, що підтверджується довідкою №10/25 від 29.10.2008 року.

З цією метою позивач звернувся до управління пенсійною забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, однак позитивної відповіді не отримав. Відповідач листом № 3044-1378/С-02/8-1500/24 від 26.01.2024 року повідомив, що довідка №10/25 від 29.10.2008 року, видана Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром, не врахована для розрахунку пенсії, оскільки відсутня інформація про підтвердження їх первинними документами.

Не погоджуючись з відмовою у перерахунку розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позову мотивовані тим, що відповідно до довідки Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 дійсно працював в Одеському центрі «Аграремтехприлад» з 16.03.1988 року (наказ №107-К від .6.03.1988 року) по 02.06.2003 рік (наказ №18-1 від 02.06.2003 року). Водночас, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, позивач стверджує, що його стаж та заробіток за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року підтверджений належним чином, відтак розмір пенсії має бути обчислений з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки №10/25 від 29.10.2008 року.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

22.03.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

У відзиві зазначено, що позивач звертався до Головного управління з заявою про перерахунок пенсії від 16.03.2018. До зазначеної заяви було долучено довідку № 10/25 від 29.10.2008 про заробітну плату за період з 01.01.1989 по 31.12.1993, видану Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету "Агроремтехприлад". Дослідивши зазначену довідку, Головним управлінням було встановлено, що відомості, зазначені у такій довідці, не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача. Підставою для відмови у врахуванні довідки № 10/25 від 29.10.2008 стало те, що відомості, зазначені у такій довідці, не можуть бути підтверджені первинними документами.

Посилаючись на норми ч. 1 ст. 40 Закону №1058 та пп. 2 п. 2.1 Порядку №22-1 відповідач стверджує, що підставою для врахування заробітної плати за період роботи по 30 червня 2000 року є довідка встановленого зразка (додаток 1 до Порядку №22-1) із відомостями щодо заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, за умови підтвердження відомостей, зазначених у такій довідці, первинними документами.

Водночас, як зазначено у відзиві, Головним управлінням було встановлено, що діяльність підприємства Одеський обласний виробничо-технічний центр з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету "Агроремтехприлад", яким було видано довідку № 10/25 від 29.10.2008, припинено на підставі реєстрового запису № 1 010279 від 04.07.2007. Ліквідація підприємства підтверджується ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2007.

Натомість, довідка про заробітну плату видана позивачу 29.10.2008, тобто вже після ліквідації підприємства шляхом припинення його діяльності. При цьому, така довідка засвідчена печаткою підприємства, а також підписами керівника підприємства та головного бухгалтера, що вочевидь є неможливим у зв`язку з ліквідацією підприємства більше ніж за рік до видачі такої довідки. Окрім цього, згідно ухвали суду та записів в реєстрах, на момент ліквідації виконуючим обов`язки директора підприємства був ОСОБА_2 , в той час як надана позивачем довідка підписана ОСОБА_3 . Згідно з базою даних Департаменту архівної справи та діловодства документи підприємства Одеський обласний виробничо-технічний центр з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету "Агроремтехприлад" на зберігання не передавалися.

Відтак, враховуючи об`єктивні сумніви щодо законності видачі довідки про заробітну плату № 10/25 від 29.10.2008 (довідка видана більше ніж через рік після ліквідації підприємства), а також враховуючи неможливість підтвердити відомості, зазначені у такій довідці, через ліквідацію підприємства та відсутності документів підприємства в державних архівах, відповідач вважає, що Головне управління правомірно не враховує відомості з довідки № 10/25 від 29.10.2008 при обчисленні розміру пенсії позивача.

Щодо реалізації права позивача на підтвердження заробітної плати за спірний період, відповідач зазначив, що Порядком №919 передбачена можливість для осіб отримати довідку про заробітну плату у разі ліквідації підприємства при відсутності документів підприємства в архівних установах. Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад. Отже, для отримання такої довідки позивач може звернутися до відповідно управління праці та соціального захисту населення і така довідка буде належним документом для підтвердження заробітної плати за спірний період.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії документів, з якими ОСОБА_1 звернувся для перерахунку його пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем подано до суду належним чином завірені копії з пенсійної справи ОСОБА_1 .

Між тим, у вказаних документах була відсутня заява позивача, з якою він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою суду від 02.05.2024 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 щодо перерахунку його пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, відповідь на яку було надано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.01.2024 №3044-1378/С-02/8-1500/24. Доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області надати витребувані документи у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

У зв`язку з дорученням надати витребувані документи, провадження по справі № 420/6225/24 було зупинено до отримання витребуваних документів.

17.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання ухвали суду надано супровідний лист про приєднання до матеріалів справи копії заяви позивача щодо перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі Закон №1058).

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено відмовою відповідача врахувати для розрахунку пенсії заробітну плату за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки №10/25 від 29.10.2008 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.01.2024 року вих. №3044-1378/С-02/8-1500/24 на звернення позивача щодо пенсійного забезпечення повідомлено, що позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як непрацюючій особі при страховому стажі 39 років 4 місяці (враховано по 31.07.2011), середньомісячній заробітній платі 6571,37 грн. (коефіцієнт заробітку - 0,88742), визначеній за період з 01.01.1981 по 31.12.1985 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.10.2008 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становить 3869,02 грн., де: розмір пенсії за віком - 2584,72 грн.; доплата 65-ти річним до 2840 грн. - 255,28; доплата 65-ти річним до 3120 грн. - 280,00 грн.; доплата за 14 років понаднормативного стажу - 293,02 грн.; компенсаційна виплата 75-ти річним - 456,00 грн. Частиною 1 статті 40 Закону передбачено, що заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року враховується для обчислення пенсії за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Довідка № 10/25 від 29.10.2008 видана Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «Агроремтехприлад» про заробітну плату за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993, яка долучена до заяви від 16.03.2018 про перерахунок пенсії, не врахована до розрахунку заробітної плати, оскільки відсутня інформація про підтвердження їх первинними документами. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначене підприємство припинило свою діяльність. Згідно з базою даних Департаменту архівної справи та діловодства документи на зберігання не передавались (а.с. 9).

У матеріалах справи та у пенсійній справи позивача наявна довідка № 10/25 від 29.10.2008 року, видана ОСОБА_1 Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «Агроремтехприлад», про заробіток для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 рр. (а.с. 10, 50).

Довідка видана за формою, що затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України 30.04.2002 року №224/30, на підставі особових рахунків за 1989-1993 рр., із гербовою печаткою підприємства 2, за підписами керівника ОСОБА_3 , головний бухгалтер ОСОБА_4 .

У пенсійній справі наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адресований начальнику Подільського ОУПФУ Одеської області, щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату № 10/25 від 29.10.2008 року, яким повідомлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначене підприємство припинило свою діяльність, дата запису 04.09.2007 року. Згідно з базою даних Департаменту архівної справи та діловодства документи на зберігання не передавались (а.с. 51).

Таким чином, спірним у даній справі є питання щодо врахування для розрахунку пенсії заробітної плати позивача за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки №10/25 від 29.10.2008 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови призначення пенсії за віком визначає стаття 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

Відповідно до ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Статтею 40 Закону №1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-ІV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Згідно пункту 2.10 розділу II Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно пункту 2.23 розділу II Порядку №22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року по справі № 527/1655/17, та повторена у постанові від 12 червня 2019 року у справі №752/21038/16-а.

Як встановлено судом, відповідач відмовився врахувати довідку № 10/25 від 29.10.2008 року, видану ОСОБА_1 Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «Агроремтехприлад», про заробіток для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 рр. (а.с. 10, 50), посилаючись на відсутність інформації про підтвердження її даних первинними документами.

У відзиві зазначено, що Головним управлінням встановлено, що діяльність підприємства Одеський обласний виробничо-технічний центр з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету "Агроремтехприлад", яким було видано довідку № 10/25 від 29.10.2008 року, припинено на підставі реєстрового запису № 1 010279 від 04.07.2007. Довідка про заробітну плату видана 29.10.2008 року, тобто вже після ліквідації підприємства.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Частиною третьою статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Отже, у разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, орган Пенсійного фонду України має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 листопада 2019 року у справі №352/819/16-а.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 р. № 919 затверджений Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату.

Цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Згідно пункту 3 цього Порядку, за період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Судом встановлено, що в матеріалах пенсійної справи позивача наявна довідка № 10/25 від 29.10.2008 року, видана ОСОБА_1 Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «Агроремтехприлад», про заробіток для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 рр. (а.с. 10, 50).

Довідка видана за формою, що затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України 30.04.2002 року №224/30, на підставі особових рахунків за 1989-1993 рр., із гербовою печаткою підприємства 2, за підписами керівника ОСОБА_3 , головний бухгалтер ОСОБА_4 .

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за період 1989-1993 рр. страхованого стажу.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення, обчислення пенсії є відповідний період роботи.

Посилання відповідача на неможливість підтвердити зміст довідки первинними документами є необґрунтованими, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що містяться у постановах від 21.02.2020 (справа № 291/99/17) та від 29.07.2020 (справа №341/1132/17).

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача у врахуванні заробітної плати для обчислення пенсії за 60 календарних місяців страхового стажу за бажанням позивача, а саме за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року.

При цьому, суд зауважує, що сам страховий стаж позивача за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року відповідач не заперечує та визнає.

Так, згідно розрахунку стажу Форма РС-право, трудовий стаж за період з 16.03.1988 по 02.06.2003 рр. врахований позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії (а.с. 12-13).

Однак, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії, не врахований заробіток під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року (а.с. 14-17).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Разом із цим, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі Гурепка проти України (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі Кудла проти Польщі (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі Гарнага проти України (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Крім того, приписами статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 по справі №1-12/2003).

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати (доходи) за 60 календарних місяців, а саме за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року страхового стажу на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 162, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у відмові врахування заробітної плати для обчислення пенсії за 60 календарних місяців страхового стажу за бажанням ОСОБА_1 , а саме за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати (доходи) за 60 календарних місяців, а саме за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року страхового стажу на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук