Справа № 420/7436/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7436/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 06 березня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання у СПТУ № 31 м. Шахтарська Донецької області з 01.09.1985 по 03.11.1988;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання ОСОБА_1 у СПТУ № 31 м. Шахтарська Донецької області з 01.09.1985 по 03.11.1988.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. На виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі № 420/11567/21 позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 13.01.2020. До пільгового стажу за Списком № 1 враховано періоди роботи з 25.02.2000 по 02.01.2001, з 10.06.2002 по 01.02.2010 згідно зазначеного судового рішення та п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1983 № 637 за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пенсію обчислено при страховому стажі 37 років (стаж враховано по 31.07.2019), в тому числі пільговому стажі за Списком № 1 - 12 років, середньомісячній заробітній платі 10 595,56 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 31.07.2019 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.12.2021 складає 3959,04 грн. Натомість до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано періоди навчання у ПТУ № 313 01.09.1985 по 03.11.1988 на підставі Диплому серії Б № 845926. У січні 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації з пенсійної справи та проведення перерахунку раніше призначеної пенсії, а також просив зарахувати до пільгового стажу періоди навчання у ПТУ № 31 3 01.09.1985 по 03.11.1988. Натомість Рішенням № 4668-2953/M-02/8-1500/24 від 09.02.2024 відповідач відмовив у зарахуванні періодів навчання та вказав, що розмір пенсії обчислено вірно. Внаслідок протиправного не зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу, порушується конституційне право ОСОБА_1 на належний рівень соціального забезпечення, тому дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді 11.03.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

21.03.2024 до суду надійшов відзив (вх..№ЕС/11914/24) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що на виконання рішення суду №420/11567/21, з 13.01.2020 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу, зазначеного у рішенні суду. Рішення суду виконано в повному обсязі. Рішенням суду на Головне управління не покладались зобов`язання щодо призначення позивачу пільгової пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про престижність шахтарської праці». Відповідно до частини 3 статті 24 Закону за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Частиною 4 зазначеної статті Закону встановлено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному закладі зараховується до трудового стажу учня, у тому числі в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. На зазначених підставах для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховані період навчання та період проходження військової служби та пільговий стаж для визначення права на пенсію становить 15 років. Для обчислення розміру пенсії врахований стаж пільгової роботи 12 років. Позивач отримує пенсію на пільгових умовах по Списку №1 обчислену відповідно до Закону, при страховому стажі 37 років 5 місяців (враховано по 28.02.2022), в тому числі 12 років, середньомісячній заробітній платі 10595,56 грн, визначеній період за 01.07.2000 по 31.07.2019 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становив 4136,62 грн, де: основний розмір пенсії за віком 3964,54 грн; доплата за 2 роки понаднормового стажу - 37,08 грн; надбавка на індексації з 01.03.2022 135,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 17.06.2009 отримуєте пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання, обчислену згідно з України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, як працюючий пенсіонер.

13.01.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та 16 січня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 834892 «Про відмову у переведенні з виду на вид», в якому зазначено, що спеціальний стаж роботи позивача складає 4 роки при загальному стажі 23 роки 1 місяць.

В подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №420/11567/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та суд вирішив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області від 16 січня 2020 року за № 834892 та від 26 лютого 2021 року за № 92 щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на Шахті «Шахтарська» з 25.02.2000 по 02.01.2001, на Шахтоуправлінні «Шахтарське глибоке» з 10.06.2002 по 01.02.2010.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №1 з 13.01.2020.

25 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою в якій просив зарахувати до пільгового стажу період навчання у ПТУ №31 з 01.09.1985 по 03.11.1988 та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії (а.с.18).

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області склало лист №4668-2953/М-02/8-1500/24 від 09.02.2024 в якому зазначило, що на виконання рішення суду №420/11567/21 з 13.01.2020 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу, зазначеного у рішенні суду. Рішення суду виконано в повному обсязі. Рішенням вищезазначеного суду на Головне управління не покладались зобов`язання щодо призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про престижність шахтарської праці». Частиною 4 зазначеної статті Закону встановлено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. На зазначених підставах для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховані період навчання та період проходження військової служби та пільговий стаж для визначення права на пенсію становить 15 років. Для обчислення розміру пенсії врахований стаж пільгової роботи 12 років. ОСОБА_1 отримує пенсію на пільгових умовах по Списку №1 обчислену відповідно до Закону, при страховому стажі 37 років 5 місяців (враховано по 28.02.2022), в тому числі 12 років, середньомісячній заробітній платі 10595,56 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 31.07.2019 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становив 4136,62 грн, де: основний розмір пенсії за віком 3964,54 грн; доплата за 2 роки понаднормового стажу 37,08 грн; надбавка на індексації з 01.03.2022 - 135,00 грн (а.с.19).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності відмови у зарахуванні до пільгового страхового стажу періоду навчання позивача у ПТУ №31 з 01.09.1985 по 03.11.1988.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII також визначено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Законом України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 «Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти», обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За положенням ст.3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Аналогічні за змістом приписи міститься у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, згідно з якими, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після; закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17.

Таким чином, період навчання може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

Згідно з копією Диплому серії НОМЕР_1 , виданий Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті, ОСОБА_1 01.09.1985 вступив до СПТУ-31 м. Шахтарська Донецької області та 03.11.1988 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виймальних машин» і здобув середню освіту (а.с.16).

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 перший Запис датований 03.11.1988 наступного змісту: Шахта «Шахтарська Глибока» до вступу закінчив СПТУ-31 м. Шахтарська за спеціальністю електрослюсаря підземного. Запис внесена на підставі Д/Б №845926 від 03.11.1988 (а.с.22).

Тобто, одразу після закінчення навчання позивач був прийняти на роботу до шахти «Шахтарська Глибока».

Наступний Запис від 27.11.1988: Служба в Радянській армії.

Запис від 24.06.1989: Прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті. Наказ №345к від 29.06.1989. Печатка.

Отже, позивач після завершення навчання одразу був прийнятий на роботу та після служби в армії працював на шахті. Тобто, належним чином підтверджено навчання за спеціальністю, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Відповідно до частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, період проходження військової служби у лавах радянської армії також підлягає зарахуванню до стажу, що надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Відповідна правова позиція щодо застосування викладених норм права у подібних спірних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №226/801/17.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, при вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Суд зазначає, що дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 06 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18.

Як наслідок, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Саме такий судовий захист соціальних прав позивача суд вважає ефективним та реальним з огляду на обставини справи.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоду навчання у СПТУ № 31 м. Шахтарська Донецької області з 01.09.1985 по 03.11.1988.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період навчання ОСОБА_1 у СПТУ № 31 м. Шахтарська Донецької області з 01.09.1985 по 03.11.1988.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65000, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА