Справа № 260/7990/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/7990/23 пров. № А/857/2627/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Кухтея Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року (суддя Рейті С.І., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/7990/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області: - від 11.04.2023 року №5, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 300787 гривень; - від 11.04.2023 року №5, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 5100 гривень; а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3058,87 гривень.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, вважаючи такі безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позов. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 11.04.2023 року № 5. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 11.04.2023 року № 5.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не з`ясував всі фактичні обставини справи в повному обсязі, тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що позивач фактично оскаржує наказ ГУ ДПС у Закарпатській області №42-п від 31.01.2023 про проведення перевірки, а просив скасувати податкові повідомлення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Зазначає скаржник, що згідно фактичних обставин справи посадові особи відповідача були допущені до проведення фактичної перевірки, така перевірка була проведена, під час її проведення на вимогу ревізорів позивач надавав необхідні документи. Формулювання підстав перевірки в наказі надавало об`єктивного розуміння того, що підставою для проведення перевірки є саме здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій. Вважає скаржник, що зміст наказу про призначення перевірки не призвів до таких порушень, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки. Проведеною перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без використання запиту попереднього програмування найменування кодів УКТ ЗЕД. Також, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без видачі відповідних розрахункових документів. Вважає апелянт, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені на підставі акта перевірки від 22.03.2023 року №1682/0716/07/PPO/ є такими, що прийняті в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та винести нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності з 08.07.2020. Основний вид економічної діяльності 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 7, 8, 10, 11).

24 червня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди, згідно якого орендар ОСОБА_1 взяла в тимчасове володіння приміщення за адресою АДРЕСА_1 з метою розміщення ресторану Garage Grill Pub (а.с. 9).

Відповідно до наказу від 31.01.2023 року №42-п Про проведення фактичних перевірок та на підставі направлення на перевірку від 16.03.2023 року № 596/07-16-07-05, ГУ ДПС у Закарпатській області, керуючись підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 та пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності в ресторані Garage Grill Pub, що розташований за адресою с. Сільце, вул. Центральна, 121 Хустського району (а.с. 36, 37).

Проведеною перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без використання запиту попереднього програмування найменування кодів УКТ ЗЕД, а саме 25.02.2023 року 22:39:30 реалізовано алкогольний коктейль Руский воєний корабль за ціною 140,00 грн. без коду УКТ ЗЕД. Також, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без видачі відповідних розрахункових документів, а саме 01.01.2022 року реалізовано згідно чеку РРО №84 на загальну суму 700,00 грн. Віскі Jameson та горілку Absolut без зазначення в чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при реалізації алкогольних напоїв, згодом в період з 08.01.2022 року по 21.03.2022 року реалізовано алкогольних напоїв без видачі відповідних розрахункових документів на загальну суму 200058,00 грн, а саме без зазначення в них цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

За результатами фактичної перевірки ресторану Пабу Garage Grill Pub відповідачем складено Акт перевірки від 22.03.2023 року №1682/0716/07/PP0/ номер бланку 000966 (а.с. 12).

11.04.2023 року Головним управлінням ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення №5, згідно якого на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК України та п.1 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за порушення п.2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені в розмірі 300787 грн. (а.с. 15).

Також 11.04.2023 року Головним управлінням ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення №5, згідно якого на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 ПК України та п.7 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за порушення п.11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені в розмірі 5100 грн. (а.с. 16).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для проведення перевірки позивача у відповідності до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а відтак призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно. Суд вважав, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 призводять до відсутності правових наслідків такої, а саме, оспорювані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області визнаються протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Із змісту цієї норми слідує, що вказана підстава, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Чинне законодавство не деталізує форму та шляхи отримання такої інформації, однак наголошує на тому, що така повинна підтверджувати можливі порушення платником податків діючого законодавства.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства видно, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень контролюючого органу є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Колегія суддів враховує, що у спірному в цій справі випадку фактичну перевірку проведено у відповідності до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 та пункту 80.2 статті 80 ПК України, згідно визначеного переліку (додатку) суб`єктів господарювання, фактичні перевірки яких було заплановано на лютий-березень 2023 року. Мета перевірки: контроль за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин.

Формулювання підстав перевірки в Наказі, зокрема, з метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин, надавало об`єктивне розуміння того, що фактичною підставою для проведення перевірки є, зокрема, здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, посадових осіб податкового органу було допущено до проведення фактичної перевірки. Така перевірка була проведена, і під час її проведення на вимогу ревізорів позивач надавав необхідні документи. Зауважень до перевірки не мав, що підтверджується підписом позивача в Акті, зауважень до акта перевірки не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що зміст наказу про призначення перевірки не призвів до таких порушень, які б вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.

За вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що процедурні дії та рішення відповідача під час призначення і проведення перевірки не призвели до таких порушень, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.

У постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 05.11.2018 у справі №803/988/17, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18 викладена правова позиція, згідно якої контролюючий орган має право на призначення фактичної перевірки на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень статті 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №805/3809/16-а підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 21.08.2021 у справі № 140/14625/20.

Здійснення такого виду заходу контролю, як в спірній ситуації, було не правом ГУ ДПС у Закарпатській області, а його обов`язком, тому відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі.

При цьому, мета фактичної перевірки включала перевірку дотримання платником податків законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, тому працівниками податкового органу не перевищено повноважень стосовно предмету проведення перевірки.

Суд враховує, що зауважень до ГУ ДПС у Закарпатській області щодо виявлених під час фактичної перевірки порушень законодавства позивач не надав.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

При цьому, виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Враховуючи, що проведення відповідного заходу контролю було обов`язком ГУ ДПС у Закарпатській області, а відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі.

У спірних правовідносинах колегія суддів враховує, що Головне управління ДПС у Закарпатській області як контролюючий орган уповноважено на здійснення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин.

Разом з тим, вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції не надавав правову оцінку встановленому в ході проведеної фактичної перевірки порушенню, при тому, що позивач у позовній заяві не наводила своїх доводів (мотивів) щодо вказаного питання (як-от відсутність порушень по суті, неправильність визначеного розміру штрафу).

В цій справі позивач лише не погодився із підставами для проведення перевірки, не наводячи своїх доводів та доказових обгрунтувань щодо суті виявлених порушень пунктів 2, 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За вказаного, колегія суддів приходить до переконання, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Закарпатській області № 5 від 11.04.2023 та № 5 від 11.04.2023 складені на підставі акта перевірки від 22.03.2023 №1682/0716/07/PPO/ є такими, що прийняті в межах повноважень, на допустимій підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для їх визнання протиправними і скасування.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді вказаної адміністративної справи та прийняття оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а також не враховано норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги у відповідній частині та згідно вимог статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення і прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року в адміністративній справі №260/7990/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. В. Кухтей