Справа № 215/2519/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 червня 2024 року Справа №215/2519/24

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Златіна С.В. у справі №215/2519/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

До позовної заяви позивач додав заяву про звільнення від сплати судового збору. Заява обґрунтована тим, що позивач є молозабезпеченою особою, а предметом позову є захист соціальних прав позивача. Розмір судового збору, який повинен сплати позивач за подання позовної заяви, перевищує 5% розміру річного доходу позивача за попередній рік.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу позовної заяви у даній справі до 500 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом надання до канцелярії суду доказів сплати судового збору на банківські реквізити, які вказані в ухвалі суду; інформацію про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

14.06.2024 року позивачем подано до суду заяву про відвід судді, в якій просить: відводу судді Златіна С.В. від розгляду справи №215/2519/24, який має неналежну професійну спрямованість, упередженість, зацікавленість у кінцевому рішенні і мій дохід у 2589 грн. не бере до уваги і гарантії ст. 46 Конституції України не вважає соціальними та не підкорюється завданню судочинства і принципу правової визначеності; справу №215/2519/24 розглянути колегією суддів.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено про те, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач є членом малозабезпеченої сім?ї, дохід позивача не перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, предметом позову є захист соціальних прав позивача: довіра до судді відсутня.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златіна С.В. необгрунтованою. Передано матеріали адміністративної справи №215/2519/24 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 року, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Златіна С.В. передано на розгляд судді Савченко А.В.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною одинадцятою статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Частинами першою - другою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України", заява №33949/02, ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд зазначає, що обставини, вказані позивачем у заяві про відвід судді, ґрунтуються на припущеннях та свідчать лише про незгоду заявника з процесуальним рішенням суду, що у відповідності до зазначених вище вимог законодавства, не може бути підставою для відводу.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 КАС України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

З огляду на викладене, суд уважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Златіна С.В. у справі №215/2519/24 необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Златіна С.В. у справі №215/2519/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Савченко