Справа № 380/19929/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/19929/23 пров. № А/857/262/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року (суддя Братичак У.В. ухвалене в м. Львові) у справі №380/19929/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ТРЕЙД ГРУП" до Львівської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» звернулося в суд з позовом до Львівської митниці, та просила: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці ДМС України № UA209000/2023/900849/2 від 09.08.2023, винесене підрозділом митного органу - Управлінням АМПМВ та МТР ЗЕД Львівської митниці.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року позов задоволено.

Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» подано заяву про стягнення судових витрат, та просив суд винести додаткове рішення, яким стягнути з Львівської митниці на користь ТОВ «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним додатковим судовим рішенням суду, його оскаржив відповідач- Львівська митниця, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 по справі №380/19929/23 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Вважає, що сума, яку представник позивача просить відшкодувати як витрати позивача на професійну правничу допомогу взагалі не співмірна із даною категорією спору та із виконаною адвокатом роботою.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, додаткове рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на додаткове рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Частинами 1, 3 статті 132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Пунктами 3-5 ст.134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема, визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Здійснивши аналіз вищевикладених норм суд першої інстанції вірно зазначив, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023; рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6750,00 грн., рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6000,00 грн., акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6750,00 грн., акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 на загальну суму 6000,00 грн., платіжної інструкції №2100 від 25.08.2023 на суму 6000,00 грн.

Також відповідно до умов договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023, укладеного між позивачем (надалі - Замовник) та Адвокатським Бюро «Кульчицький та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича (надалі Адвокат), замовник доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу та представництво інтересів Замовника у всіх справах, що виникають в процесі господарської діяльності Замовника. Замовник зобов`язується оплатити надану правову допомогу у відповідності до умов даного договору. Підставою для оплати послуг, за цим договором є рахунок-фактура, який надається Замовнику Адвокатом, доказом оплати є банківська квитанція та/або акт приймання-передачі наданих послуг (п. 1 Договору).

Окрім цього, з акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 25.08.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 вбачається, що на виконання договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023 Адвокат надав Замовнику такі послуги: підготовка та подання позовної заяви у справі №380/19929/23 3750,00 грн.; підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/19929/23 2250,00 грн. Всього 6000,00 грн.

Також, з акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до рахунку від 27.11.2023 по договору про надання правової допомоги №27/01/2023 від 27.01.2023 судом з`ясовано, що на виконання договору-доручення про надання правової допомоги та представництво інтересів №27/01/2023 від 27.01.2023 Адвокат надав Замовнику такі послуги: ознайомлення, дослідження та аналіз відзиву у справі №380/19929/23 2250,00 грн.; підготовка та подання відповіді на відзив у справі №380/19929/23 3000,00 грн.; підготовка та подання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №380/19929/23 1500 грн. Всього 6750,00 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані з юридичним супроводом справи №380/19929/23 і підтверджені належними та допустимими доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена в договорі та акті наданих послуг є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Зважаючи на все викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

А відтак судом першої інстанції вірно частково задоволено заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року у справі №380/19929/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга