Справа № 480/4528/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 р. Справа № 480/4528/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2022, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі №480/4528/22

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету внутрішніх справ

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 , апелянт), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського національного університету внутрішніх справ (далі по тексту відповідач, ХНУВС), в якій просить:

- визнати протиправними дії ХНУВС щодо не нарахуванні та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження служби, а саме за період з січня 2020 року по травень 2021 рік включно та грудень 2021 рік;

- зобов`язати ХНУВС нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження служби, а саме за період з січня 2020 року по травень 2021 рік включно та грудень 2021 рік;

- зобов`язати ХНУВС скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення зі служби, яка має містити, у тому числі дані щодо розміру індексації.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що має право на отримання індексації грошового забезпечення у спірні періоди та на наявність судового рішення про задоволення подібних позовних вимог іншому позивачеві у справі № 480/7444/21.

За результатами апеляційного розгляду позивач просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав на неї відзив, у якому просив скаргу рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Покликався на те, що грошове забезпечення позивача нормативно збільшувалося чотири рази у спірному періоді, а тому індексація нараховувалася та виплачувалася у разі перевищення порогу у 103 % з моменту попереднього збільшення грошового забезпечення позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 22.12.2021 № 568 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено 31.12.2021 зі служби в поліції за пунктом 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) (а.с. 8).

В подальшому позивач звернувся до відповідача із запитом від 27.06.2022 року, в якому, зокрема, просив провести перерахунок індексації за період проходження служби в Харківському національному університеті внутрішніх справ та подати необхідні документи до пенсійного фонду з урахуванням індексації для перерахунку пенсії (а.с. 8 (зворотній бік).

Листом від 29.06.2022 року № 226 Харківський національний університет внутрішніх справ, зокрема, повідомив позивача, що за період з 01.10.2018 по 31.12.2021 на посаді заступника директора Сумського центру первинної професійної підготовки Академія поліції (м. Суми) Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ нараховувалась індексація: листопад 2018 р. - 73,64 грн; грудень 2018 р. - 76,84 грн; липень 2019 р. - 62,22 грн; серпень 2019 р. - 62,22 грн; вересень 2019 р. - 62,22 грн; жовтень 2019 р. - 62,22 грн; листопад 2019 р. - 62,22 грн; грудень 2019 р. - 65,16 грн., червень 2021 р. - 77,18 грн., липень 2021р. - 80,89 грн., серпень 2021 р. - 80,89 грн., вересень 2021 р. - 80,89 грн., жовтень 2021 р. - 80,89 грн., листопад 2021 р. - 80,89 грн. Заборгованість по виплаті індексації відсутня (а.с. 9).

Позивач, вважаючи, що має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2020 року по травень 2021 рік включно та грудень 2021 року, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правильності нарахування та виплати ХНУВС індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2020 по травень 2021 включно та за грудень 2021 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VІII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VІII).

Частинами 1, 2, 5 ст.94 Закону №580-VІII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до п.3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із ст. 3 Закону № 1282-XII індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону № 1282-XII індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Згідно із ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно із ст. 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Відповідно до абз.1,2,5 п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п.п. 2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, заробітна плата (грошове забезпечення) підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія яка надається для соціальної підтримки населення в умовах зростання цін, а державні соціальні гарантії обов`язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 29.04.2020 по справі № 240/10130/19, від 16.09.2020 по справі № 815/2590/18.

Відповідно до абз.1 та 2 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно довідки про складові грошового забезпечення ОСОБА_1 підвищення окладу відбулося у січні 2020 року - 4610,00 грн, у вересні 2020 року - 4880,00 грн, у січні 2021 року - 5856,00 грн та у грудні 2021 року - 6344,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що за спірний період відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Під час судового розгляду встановлено, що індекс споживчих цін з лютого 2020 року по серпень 2020 року, з жовтня 2020 року по грудень 2020 року, з лютого 2021 року по травень 2021 року не перевищив поріг у 103 %, а отже колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача обов`язку проведення нарахування індексації грошового забезпечення позивача за відповідні періоди.

Посилання апелянта на те, що йому повинна нараховуватися і виплачуватись індексація грошового забезпечення за спірний період, оскільки величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач, в обґрунтування заявлених вимог в адміністративному позові про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення посилається на п.5 Порядку №1078. В зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до абз. 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 , в редакція яка діяла в період з січня 2020 по 1 квітня 2021 року, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абз. 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 ( в редакції яка діє з 01.04.2021) якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналізуючи положення вище зазначених абзаців пункту 5 Порядку №1078 колегія суддів зазначає, що даний порядок передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи "поточної" та "індексації-різниці".

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно , і окремо одна від одної.

Щодо поточної індексації колегія судів зазначає, що право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Як вбачається з вищезазначених обставин, колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача провести нарахування даної індексації.

Зі змісту абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 вбачається, що по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу ) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, колегія суддів дійшла висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що у ОСОБА_1 з 01.01.2020 збільшився розмір посадового окладу за посадою та встановлений у розмірі 4610,00 грн, а з 01.09.2020 збільшився розмір посадового окладу і становив 4880,00 грн, а з 01.01.2021 розмір посадового окладу збільшився і становив 5856,00 грн, а з 01.12.2021 - 6344,00 грн, то відповідно січень 2020 року, вересень 2020 року, січень 2021 року, грудень 2021 року стали місяцями підвищення доходу позивача за якими слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. Тобто, у зв`язку з підвищенням доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має ОСОБА_1 право на отримання суми індексації-різниці, і якщо так, то в якому розмірі.

Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду даної справи.

Під час судового розгляду не встановлено, що відповідач нараховував і виплачував позивачу цей вид індексації за період з січня 2020 року по травень 2021 року включно та за грудень 2021 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 було зобов`язано відповідача надати письмові пояснення щодо проведення індексації (основної та індексації-різниці).

Відповідача, у письмових поясненнях, на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 24.05.2024, не надав пояснень та документального підтвердження щодо проведення нарахування та виплати позивачу сум індексації-різниці, чи обґрунтувань щодо відсутності підстав для її нарахування.

Колегія суддів зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу з 01.01.2020, з 01.09.2020,01.01.2021 та з 01.12.2021 дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у зазначені місяці підвищення доходу.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування необхідно встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в січні 2020 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення у січня 2020 року та сумою грошового забезпечення у грудні 2020 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в січня 2020 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для січня 2020 року, на величину приросту індексу споживчих цін у січні 2020 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в січні 2020 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у січні 2020 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в січні 2020 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21 із подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України підлягає врахуванню під час апеляційного перегляду даної справи .

З урахуванням того, що відповідачем не надано доказів вчинення дій щодо нарахування (відсутності підстав для нарахування) індексації-різниці за спірний період, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині та визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період проходження служби, а саме з січня 2020 року по травень 2021 року включно та за грудень 2021 року та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, колегія суддів вважає передчасною та такою, що не підлягає задоволенню, похідну позовну вимогу про зобов`язання ХНУВС скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з служби, яка має містити, у тому числі дані щодо розміру індексації, оскільки дані суми ще не нараховані відповідачем.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі №480/4528/22 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби, а саме за період з січня 2020 року по травень 2021 року включно та за грудень 2021 року, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;.

Зобов`язати Харківський національний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби, а саме за період з січня 2020 року по травень 2021 року включно та грудень 2021 року, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк