Справа № 420/11576/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті їй суми пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року по справі № 420/2027/21 в розмірі 328 570,51 грн., і залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , виплату суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійснення йому перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року Ne420/2027/21, і залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого чоловіка - ОСОБА_2 .

У позові повідомлено, що за життя ОСОБА_2 . Головне управління ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року у справі № 420/2027/21 не виконало, заборгованість пенсії у розмірі 328 570,51 грн. не виплатило дотепер. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року по справі № 420/2027/21 виконано лише в частині проведення перерахунку пенсії, однак не в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що 17.08.2023 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про здійснення їй виплати суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року № 420/2027/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Проте відповіді на дану заяву не отримала. У подальшому, донька позивачки звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року по справі № 420/2027/21 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Після вказаного рішення позивачем було повторно звернуто до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про здійснення виплату суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн. Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області від 26.03.2024 року заявниці було відмовлено у здійсненні виплат та повідомлено, що вона не є стягувачем по даній справі, та необхідно звернутись з відповідною заявою до суду.

Заперечуючи щодо такої відмови, позивач посилається на ст. 61 Закону №2262-XII, відповідно до якої суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Таким чином, вважаючи відмову у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягали виплаті її чоловіку на виконання рішення суду, і залишились не отриманими внаслідок його смерті, протиправною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.05.2024 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.

Згідно відзиву на адміністративний позов відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії. Крім того, будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 є правонаступником померлого ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, Позивачем не надано.

Резюмуючи, у відзиві зазначено, що оскільки Позивач не є стягувачем по справі №420/10082/24, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстави відсутні.

Інші заяви, клопотання та додаткові докази станом на час вирішення справи по суті до суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.1997 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.03.2023 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що відповідно до рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року по справі № 420/2027/21, яке набрало законної сили 15.04.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.01.2021 року № ЮО104634, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.01.2021 року № ЮО104634, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №ЮО104634, пенсіонер ОСОБА_2 , доплата пенсії на виконання рішення суду у справі №420/2027/21 за період квітень 2019 - квітень 2021 складає 328 570,51 грн.

У зв`язку зі смертю чоловіка та наявністю невиплаченої йому на виконання рішення суми заборгованості по пенсії позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою від 17.08.2023 року, в якій просила здійснити ОСОБА_1 виплату суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року № 420/2027/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, на наступні реквізити IBAN: НОМЕР_4 .

Згідно з копією накладної №5130482 вказана заява була направлена на адресу відповідача 17.08.2023 року службою кур`єрської доставки.

Як вказує позивачка, відповіді на заяву від 17.08.2023 року вона не отримала. Відповідачем даний факт не спростовується.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року у справі №420/2027/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 .

28.02.2024 року позивачка повторно звернулась Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо виплати їй неодержаної її померлим чоловіком сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду.

У відповідь на вказане звернення, листом від 26.03.2024 року №9440-6732/Ш-02/8-1500/24 позивача повідомлено, що, оскільки вона не є стягувачем по справі № 420/2027/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстави відсутні. Додатково зазначено, що оскільки спадкоємці не є стороною за рішеннями судів в розумінні статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішень суду, вони матимуть у разі зміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.

Позивач, не погодившись із правомірністю відмови у виплаті недоодержаної пенсії її померлого чоловіка, звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон №2262-XII. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2022 року по справі №200/10136/20-а.

Виходячи з викладеного, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із пунктом 4 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка звернулась до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера. Нарахованою, але не виплаченою ОСОБА_2 на момент його смерті залишилась пенсія в сумі 328 570,51 грн.

Таким чином, позивач дотрималась умов, які визначені статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в силу положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її чоловікові - ОСОБА_2 , і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Натомість відповідач, відмовляючи їй у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно та усупереч приписам вищенаведених норм законодавства.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 не є стягувачем по справі №420/2027/21, оскільки правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.

Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо виплати ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійснення йому перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року №420/2027/21, і залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , підлягають задоволенню.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року по справі № 420/2027/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 328 570,51 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійснення йому перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року №420/2027/21 і залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. та 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук