Справа № 520/25344/23
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 червня 2024 року

м. Київ

справа № 520/25344/23

адміністративне провадження № К/990/21844/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Приватного виробничо-торговельного підприємства «БРІГ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2024 у справі №520/25344/23 за позовом Приватного виробничо-торговельного підприємства «БРІГ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Приватне виробничо-торговельне підприємство «БРІГ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про:

-визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35624 від 27.07.2023 про відповідність платника податку на додану вартість п.8 Критеріїв ризиковості платника податку;

-зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, виключити Приватне виробничо-торговельне підприємство «БРІГ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;

-зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 28.10.2021, № 15 від 28.12.2021, № 14 від 28.12.2021, № 19 від 31.01.2022, № 10 від 31.03.2022, № 7 від 30.04.2022, № 10 від 31.05.2022, № 10 від 30.06.2022, № 7 від 31.07.2022, № 7 від 31.08.2022, № 10 від 30.09.2022, № 9 від 31.10.2022, № 9 від 30.11.2022, № 9 від 31.12.2022, № 6 від 31.01.2023, № 5 від 28.02.2023, № 14 від 28.02.2022, № 7 від 31.03.2022, № 9 від 28.04.2022, № 1 від 31.05.2022, № 1 від 28.06.2022, № 3 від 25.07.2022, № 4 від 31.07.2022, № 1 від 26.08.2022, № 4 від 31.08.2022, № 1 від 27.09.2022, № 4 від 30.09.2022, № 7 від 27.10.2022, № 11 від 31.10.2022, № 12 від 30.11.2022, № 5 від 29.12.2022, № 12 від 31.12.2022, № 4 від 31.01.2023, № 4 від 28.02.2023, № 3 від 30.04.2023, № 5 від 31.05.2023, № 2 від 30.06.2023, № 13 від 28.02.2022, № 2 від 29.03.2022, № 8 від 28.04.2022, № 2 від 31.05.2022, № 2 від 30.06.2022, № 6 від 31.07.2022, № 6 від 31.08.2022, № 2 від 27.09.2022, № 8 від 30.09.2022, № 8 від 27.10.2022, № 10 від 31.10.2022, № 6 від 29.11.2022, № 7 від 30.11.2022, № 7 від 29.12.2022, № 11 від 31.12.2022, № 3 від 31.01.2023, № 3 від 28.02.2023, № 3 від 30.03.2023, № 4 від 31.03.2023, № 4 від 30.04.2023, № 4 від 31.05.2023, № 1 від 30.06.2023, № 5 від 31.03.2023, № 8 від 31.01.2022, № 8 від 28.02.2022, № 16 від 28.12.2021, № 8 від 31.03.2022, № 8 від 30.06.2022, № 6 від 30.09.2022, № 17 від 28.12.2021, № 3 від 29.03.2022, № 3 від 30.06.2022, № 5 від 30.09.2022, № 6 від 29.12.2022, № 6 від 31.03.2023, № 6 від 30.06.2023, № 5 від 07.02.2022, № 1 від 17.03.2022, № 2 від 08.04.2022, № 4 від 20.10.2022, № 4 від 23.11.2022, № 5 від 23.11.2022.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35624 від 27.07.2023 про відповідність платника податку на додану вартість п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, виключити Приватне виробничо-торговельне підприємство «БРІГ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРІГ» 05.06.2024 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі позивач визначає підставою касаційного оскарження відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Варто зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права.

При цьому норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування мало ставитися перед судами попередніх інстанцій в межах правових підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Крім того, позивач зазначає, що рішення суду касаційної інстанції у даній справі має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Однак, сама лише вказівка на те, що справа має фундаментальне значення, без належного обґрунтування та за відсутності належних та допустимих доказів, не може бути визнана судом підставою для відкриття у малозначних справах та у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що фактично скарга позивача в частині наведеного обґрунтування вимог до суду касаційної інстанції, містить лише посилання на фактичні обставини у справі без зазначення у чому полягає порушення судами попередніх інстанцій при застосуванні вказаних норм права у взаємозв`язку з тими висновками, що стали підставою для задоволення позову.

В цілому доводи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, а також незгоди із наданою судом правовою оцінкою встановленим обставинам і дослідженим доказам.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником при поданні касаційної скарги не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, суд дійшов висновку, що така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного виробничо-торговельного підприємства «БРІГ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2024 у справі №520/25344/23 за позовом Приватного виробничо-торговельного підприємства «БРІГ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.В. Хохуляк