Справа № 360/432/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/432/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В. розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної за яви Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії позивача без врахування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праціта незарахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періодів роботи позивача з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності Електрослюсар підземний, з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті Голубівська, з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті Голубівська, з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті Гірська ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті Карбоніт ДП Первомайськвугілля;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періодів роботи позивача з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності Електрослюсар підземний, з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті Голубівська, з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті Голубівська, з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті Гірська ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті Карбоніт ДП Первомайськвугілля, здійснивши перерахунок пенсії з врахуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з дати її призначення, тобто з 02.04.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що 03квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком. Заява Позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу № 41 від 12.04.2024 про призначення пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02 квітня 2024 року.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 30.09.2021, страховий стаж Позивача з урахуванням додаткових років за Списком № 1 становить 33 роки 01 місяць 26 днів, пільговий стаж за Списком № 1 складає 11 років 10 місяців 14 днів, з яких пільговий стаж за списком № 1 на підземних роботах 06 місяців 12 днів, що є недостатнім для обчислення розміру пенсії з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 Позивач працював в ДП шахта Голубівська, на шахті Карбони ДП Первомайськвугілля на шахті Голубовська виробничого об`єднання по видобутку вугілля Стахановвугілля, що розташовані на тимчасово окупованій території Луганської області.

Отже, єдиний документ наданий для підтвердження пільгового характеру роботи є трудова книжка, яка не містить повного визначення пільгового характеру роботи Позивача.

З огляду на вищезазначене, страховий та пільговий стаж позивача було обраховано на підставі доданих до заяви документів та відомостей, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка ОК-5).

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час роботи в ДП шахта Голубівська протягом періоду з 01.09.1991 по 21.04.1992 проходив навчання на курсах з відривом від виробництва за спеціальністю «Електрослюсар підземний» в ПТУ № 59 м. Кіровськ.

Відповідно до роз`яснень Мінсоцзахисту України від 05.11.1993 № 02-81орг. періоди навчання робітників підземним професіям зараховуються до пільгового стажу з додержанням наступних умов:

а) в кожному випадку при наявності запису в трудовій книжці про навчання підземним професіям адміністрація повинна на підставі первинних документів підтверджувати тривалість роботи на підземних умовах (довідками про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах);

б) навчання підземним професіям повинно проходити на протязі повного робочого дня;

в) оплата праці зазначених робітників за час навчання професіям в підземних умовах повинна здійснюватися за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Оскільки, Позивачем не надано документів про тривалість роботи на підземних умовах під час навчання підземним професіям та оплату праці за час такого навчання, відсутні законні підстави для зарахування періодів навчання на курсах підземних професій до пільгового стажу.

Згідно статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями) час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на те, що період роботи з 29.04.1992 по 13.06.1992, що передує призову на строкову військову службу, не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоди проходження строкової військової служби з 22.06.1992 по 15.10.1993 до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Ухвалою суду від 14 червня 2024 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення співвідповідача у справі за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Ухвалою суду від 14 червня 2024 року у задоволенні клопотання адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про відмову у прийнятті відзиву на позовну заяву у справі за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Дослідив матеріали справи, врахував доводи сторін, надав оцінку доказам в межах вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Вищевказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу № 41 від 12.04.2024 про призначення пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02 квітня 2024.

Позивач вважає, що відповідач здійснив протиправні дії, які полягають у здійсненні розрахунку розміру пенсії без врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та неврахуванні до пільгового підземного стажу з повним робочим днем окремих періодів роботи позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідачем вчинено не було.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_4 та у дублікаті трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач у спірні періоди:

- 30.07.1991 прийнято поверховим електрослюсарем - учнем на ділянку ЕМО на ДП шахта «Голубівська»;

- 01.09.1991 навчання в ПТУ№59 м. Кіровська на курсах підземних електрослюсарів з відривом від виробництва;

- 22.04.1992 переведено в енергомеханічний цех учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею;

- 28.04.1992 переведено в енергомеханічний цех підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- 13.06.1992 звільнено у зв`язку з призовом на військову службу;

- 22.06.1992 по 15.10.1993 служба в армії;

- 06.12.1993 прийнято на дільницю шахтного транспорту підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею на ДП шахта «Голубівська»;

- 30.10.1995 звільнено за власним бажанням;

- 21.07.2003 прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахту «Гірська» ДП «Первомайськвугілля». Згідно наказу №374 від 29.12.2002 атестації робочих місць професія електрослюсаря підземного дає право для переходу на пенсію за списком №1;

- 24.11.2003 переведено електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- 18.04.2006 звільнено за появу на роботі в нетверезому стані;

- 17.01.2007 прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахту «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля». На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія електрослюсар вважати пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1;

- 15.09.2010 переведено гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею. На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія гірничий майстер вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 04.09.2005 №292;

- на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія гірничий майстер вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2010 №205;

- 13.12.2013 переведено помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею. На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія помічник начальника дільниці вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2010 №205;

- 14.03.2014 переведено електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею. На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія електрослюсар підземний вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2010 №205;

- 16.04.2015 на підставі атестації робочих місць за умовами праці професія електрослюсар підземний вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2015 №74;

- 26.01.2016 переведено помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею. На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія помічник начальника дільниці вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2015 №74;

- 01.10.2017 переведено гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею. На підставі атестації робочих місць за умовами праці професія майстер гірничий вважається пільговою для пенсійного забезпечення за списком №1, наказ від 16.04.2015 №74;

- 13.04.2020 на підставі атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком №1, наказ від 13.04.2020 №541;

Відповідно до індивідуальних відомостях про застраховану особу (Форма ОК-5), у період з 01.04.2020 по 31.03.2022 працював на відокремленому підрозділі шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля».

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи позивача містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював електрослюсарем підземним, помічником начальника та гірничим майстром з повним робочим днем під землею.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в ПТУ №59 м. Кіровська з 01.09.1991 по 21.04.1992, період роботи з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська» та службу в Радянській армії з 22.06.1992 по 15.10.1993, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з трудової книжки позивача у період з 01.09.1991 по 21.04.1992 він навчався в ПТУ №59 м. Кіровська за спеціальністю електрослюсар підземний.

При цьому, з 22.04.1992 позивач працював учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею, з 28.04.1992 переведений на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, яка передбачена Списком №1, що не перевищує трьох місяців, а тому враховуючи положення статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», позивач має право на зарахування вищезазначеного періоду навчання до його пільгового підземного стажу за Списком №1, а також період роботи з 22.04.1992 по 13.06.1992.

Також відповідно до частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки, 13.06.1992 позивача було звільнено з шахти «Голубівська» у зв`язку з його призовом до лав Радянської армії, де він проходив службу у період з 22.06.1992 по 15.10.1993, що також підтверджується його військовим квитком серії НОМЕР_5 .

Тобто позивач на момент призову його на строкову військову службу займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, у відповідності до положень статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження позивачем строкової військової служби у період з 22.06.1992 по 15.10.1993 повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 06.12.1993 по 30.10.1995 на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Голубівська» до його пільгового стажу у зв`язку з тим, що відсутні документи для підтвердження пільгового характеру роботи, суд зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача даний період роботи позивача містить повну інформацію про роботу на пільгових умовах. Трудова книжка також містить повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт. Зазначеними записами чітко визначено, що у спірний період позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.

Крім того, позивач працював повний робочий день на підземних роботах на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена списком 1 розділ 2 підрозділ 9, постанова КМУ №162 від 11.03.1994.

З огляду на встановлене, період роботи позивача з 06.12.1993 по 30.10.1995 підлягає зарахуванню до його пільгового підземного стажу за списком №1.

Щодо зарахування до пільгового підземного стажу за списком №1 період роботи з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, суд зазначає наступне.

Згідно трудової книжки позивача, 21.07.2003 позивача прийнято електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем під землею. Також, в трудовій книжки є відомості щодо атестації робочих місць, згідно якої підтверджено право позивача на пільгову пенсію за списком №1.

Записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи позивача містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем під землею.

Відповідно до розрахунку трудового стажу (форма РС-право) відповідачем період з 21.07.2003 по 18.04.2006 зараховано до Списку №1, але не зараховано до підземного стажу.

Щодо зарахування до пільгового підземного стажу за списком №1 період роботи з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» у повному обсязі, суд зазначає наступне.

Згідно трудової книжки позивача:

- 17.01.2007 позивача прийнято електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем під землею;

- 15.09.2010 переведено гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;

- 13.12.2013 переведено помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею.

Також, в трудовій книжки є відомості щодо атестації робочих місць, згідно якої підтверджено право позивача на пільгову пенсію за списком №1.

Записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи позивача містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював електрослюсарем підземним третього розряду, гірничим майстром та помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею.

Відповідно до розрахунку трудового стажу (форма РС-право) відповідачем період з 17.01.2007 по 31.08.2010, з 01.10.2011 по 30.03.2015 та з 13.04.2020 по 30.09.2021 зараховано до Списку №1, але не зараховано до підземного стажу, а період з 01.09.2010 по 30.09.2010 та з 31.03.2015 по 12.04.2020 взагалі не зараховано до страхового та до пільгового стажу позивача.

Крім того, відповідачем не зараховано до пільгового підземного стажу період з 01.10.2021 по 31.03.2022, оскільки згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) відсутня сплата страхових внесків.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону № 1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною дванадцятою статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як вказувалось вище, відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Той факт, що за спірний період роботодавець не сплачував страхові внески не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач фактично позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за вказаний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.12.2021 у справі № 348/1249/17.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків в частині періоду роботи позивача за вказаний період, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при визначенні права позивача на пенсію цього періоду роботи.

Таким чином, при вирішенні питання про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не зараховано до пільгового підземного стажу за списком № 1 періоди роботи позивача з 21.07.2003 по 18.04.2006 та з 17.01.2007 по 31.03.2022.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з рішення № 41 від 12.04.2024 про призначення пенсії, страховий стаж позивача складає 33 роки 01 місяць 26 днів, з них за списком № 1 - 11 років 10 місяців 14 днів.

Таким чином, з урахуванням визначеного відповідачем пільгового стажу позивача та періодів, які відповідачем не зараховані до пільгового підземного стажу позивача, а саме: з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності «Електрослюсар підземний», з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська», з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті «Голубівська», з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», суд дійшов висновку, що даного пільгового підземного стажу достатньо для перерахунку пенсії позивачу на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вирішуючи позовну вимогу в частині зобов`язання Головногро управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, суд зазначає, що наразі спірним питанням є зарахування певних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога передчасна, адже спірні правовідносини між учасниками справи в цій частині ще не виникли.

Позивач не надав належних та допустимих доказів прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення про відмову в нарахуванні пенсії з дотриманням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»

Суд зазначає, що зарахування спірних періодів роботи до пільгового підземного стажу позивача після виконання рішення суду призведе до збільшення пільгового стажу, яке в свою чергу надасть законні підстави, що також в свою чергу є обов`язком пенсійного органу з урахуванням висновків суду для застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1 період з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності «Електрослюсар підземний», з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська», з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті «Голубівська», з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 період з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності «Електрослюсар підземний», з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська», з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті «Голубівська», з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з дати її призначення, тобто з 02 квітня 2024 року.

З огляду на зазначене позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у даній справі.

Зважаючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а також, що даний спір виник внаслідок неправильних дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань саме Головного управдіння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

На підтвердження суми витрат на професійну правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №69 від 15.04.2024, рахунок №000121 від 15.04.2024 на суму 6000,00 грн, акти прийому-передачі виконаних робіт №1 від 28.04.2024 та №2 від 27.05.2024, квитанція на суму 6000,00 грн за надання правничої допомоги.

Оглядом договору про надання правничої допомоги №69 від 15.04.2024 суд встановив таке.

Пунктом 2.1 зазначеного договору визначено, що за наданням правничої допомоги за цим Договором Сторони встановили оплату у розрахунку - один місячний розмір пенсії, яка буде призначена/перерахована Клєнту за результатами надання правничої допомоги, але в будь-якому разі не менше 10000 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що гонорар сплачується не пізніше двох банківських днів з моменту перерахування Клієнту пенсії, визначеної в результаті наданої правничої допомоги.

Пунктом 2.3 договору визначено, що Клієнт сплачує правничу допомогу на підставі виставленого рахунку.

За пунктом 2.5 договору, окрім гонорару Клієнт сплачує Виконавцю гарантований авансовий платіж у розмврі 6 000 грн, який не включається до основної суми гонорару та має бути сплачений в момент підписання цього договору.

Аналіз зазначених пунктів договору вказує, що гонорар адвоката є фіксований - один місячний розмір пенсії, яка буде призначена/перерахована Клєнту за результатами надання правничої допомоги, але в будь-якому разі не менше 10000 грн.

Суд зазначає, що за порядком обчислення погодинна оплата послуг адвоката відрізняється від фіксованого розміру гонорару, де не враховуються фактичні витрати часу. Однак в обох випадках вони беруться до уваги при вирішенні питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Оскільки за договором визначено фіктовану суму гонорару адвоката фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Про це йдеться у додатковій постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 13.02.2024 № 910/12155/22.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених однією стороною, тільки за відповідним клопотанням іншої сторони, у разі його обґрунтованості.

Відповідач своїх заперечень щодо розміру заявлених витрат не надав, тому суд не має підстав оцінювати ці витрати стосовно їх співмірності з наданими послугами.

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, суд дійшов висновку про надмірність заявленої суми компенсації витрат, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування при призначенні пенсії до пільгового підземного стажу за Списком №1 періодів з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності «Електрослюсар підземний», з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська», з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті «Голубівська», з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 періодів з 01.09.1991 по 21.04.1992 навчання за фахом по спеціальності «Електрослюсар підземний», з 22.04.1992 по 13.06.1992 на шахті «Голубівська», з 22.06.1992 по 15.10.1993 строкова військова служба, з 06.12.1993 по 30.10.1995 на шахті «Голубівська», з 21.07.2003 по 18.04.2006 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля, з 17.01.2007 по 31.03.2022 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з дати її призначення, тобто з 02.04.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова