Справа № 440/6816/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 червня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/6816/24
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідно до якого просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 27.01.2022;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 27.01.2022.

Ухвалою судді від 11 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки визначено усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог такої ухвали суду представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, відповідно до якої посилався на те, що при призначенні пенсії за віком Відповідач протиправно не застосував правильний показник середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, тобто станом на момент звернення Позивача до суду продовжувала тривати протиправність дій Відповідача щодо застосування неправильного показника середньої заробітної плати в Україні при призначенні пенсії за віком Позивачу, а саме за 2014-2016 роки, замість належних 2019-2021 років. Листом від 06.05.2024 №1600-0211-8/33363 Відповідач зазначив, що він застосував при призначенні пенсії за віком Позивачу показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки. Наголошував, що спір у даній справі стосується саме розміру показника середньої заробітної плати по України за три останні роки перед призначенням пенсії за віком. Тому протиправні дії Відповідача полягають саме у неправильному застосуванні зазначеного показника при обчисленні розміру пенсії Позивача починаючи з 27.01.2022. Лише після отримання даного листа Позивачем, виник спір щодо відмови у застосуванні Відповідачем правильного показника середньої заробітної плати в Україні, то за таких обставин строк для подання позову Позивачем навіть якщо і пропущено, то з поважних причин.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Як зазначено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1600-0211-8/33363 від 06.05.2024 року, позивачем ще 27.01.2022 року було подано заяву про переведення на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і з 27.01.2022 року його було переведено на таку пенсію. Відтак, отримавши першу пенсію після такого переведення на інший вид пенсії, позивач чітко розумів її розмір і не був позбавлений звернутися до відповідача із заявою про надання інформації стосовно застосування відповідачем під час переведення на інший вид пенсії по його заяві від 27.01.2022 року, показників середньої заробітної плати (доходу) за відповідні роки при обчисленні пенсії. В той же час, як зазначено в матеріалах справи та не заперечується позивачем та його представником, лише 30.04.2024 року, тобто через 2 роки та 3 місяці позивач почав вчиняти дії направленні на з`ясування застосування показника середньої заробітної плати (доходу) при обчислені відповідачем пенсії позивача починаючи з 27.01.2022 року.

В той же час, ні позивачем, ні його представником, не зазначено жодних об`єктивних причин неможливості позивачем з`ясувати питання порушеного права у відповідача після отримання пенсії після його заяви від 27.01.2022 року та відповідно звернутися до суду у встановлені законодавством строки. Тим більше, що позивач, згідно прохальної частини позову просить поновити його право починаючи саме з 27.01.2022 року, що свідчить що саме з цієї дати позивач повинен був та міг дізнатися про порушене право. Однак, лише 30.04.2024 звернувся із відповідним запитом до відповідача.

Суд зазначає, що отримання представником позивача листа відповідача від 06.05.2024, у відповідь на його заяву від 30.04.2024, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд звертає увагу на те, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011).

За наведеного, у суду відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин.

Позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.09.2021 у справі № 560/5412/20 та в постанові від 18.05.2023 у справі №560/19830/21 при оцінці аналогічних правовідносин.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Щодо посилань представника позивача на постанову Верховного Суду у справі № 380/1907/23 суд оцінює їх критично, оскільки правовідносини, що оцінювались у такій справі стосувались регулювання пенсійного забезпечення згідно Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відмови позивачу в підготовці та наданні до органу пенсійного фонду довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

Відтак, позиція Верховного Суду у вказаній справі не є релевантною з огляду на різні обставини справи та різне нормативне регулювання.

З урахуванням правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №560/19830/21, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та необхідності повернення позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, суд враховує, що відповідна позовна заява подана до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд", а позовну заяву належить визнати такою, що повернута позивачу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г. Ясиновський