Справа № 520/35888/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р. № 520/35888/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ АГРО» (Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд.20-Б, оф.6) до Харківської митниці Державної митної служби України (м.Харків, вул. Короленка, 16-б), третя особа - Державна Казначейська служба України (м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6) про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБВ АГРО» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив стягнути з Державного бюджету України шляхом стягнення коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ Агро» (ідентифікаційний код - 43960216) грошові кошти в розмірі 104 754,98 гривень.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АБВ Агро" (Україна) («Покупець») та компанією «Navid Khan Mohammadi Commercial» (Іран) («Продавець»), укладено Контракт №23/01 поставки товару (далі - «Договір»), за яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупця овочі і фрукти свіжі, сушені, зелень (далі - «Товар»), а Покупець повинен прийняти товар та оплатити товар в кількості, асортименті і по цінам, узгодженим Сторонами і вказаними в інвойсі, який є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно з рахунком (invoice) №02 від 05.02.2022 року умови поставки товару визначені як СРТ Харків, комерційна вантажівка з реєстраційним номером AH8957MB/AH9941XM.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної CMR №87088 від 05.02.2022 року вбачається, що перевізником товару за рахунком (invoice) №02 від 05.02.2022 року, а саме п. 16 та п. 23 є Фізична особа-підприємець МАХМУДОВ АЗЕР БЕЮКІШИ (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) та також вказані умови поставки СРТ Харків (п. 14).

Згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 87088 від 05.02.2022 року (а.с. 14), перевізником товару за рахунком (invoice) № 02 від 05.02.2022, а саме п. 16 та п. 23 є Фізична особа-підприємець МАХМУДОВ АЗЕР БЕЮКІШИ (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) та також вказані умови поставки СРТ Харків (п. 14).

Згідно з Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA 807120/2022/004805 від 22.02.2022 (транспортний засіб НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ), складеним Харківською митницею (СУР) (а.с. 18): «Заявлений до переміщення вантаж «Зелень свіжа» знаходиться у вантажному відсіку напівпричепу. За результатами огляду здійснено обстеження товару та транспортних засобів (сідельного тягача та напівпричіпу) та встановлено, що за зовнішніми ознаками та характеристиками оглянутого товару (найменування, маркування) відповідають даним, зазначеним у товаро-супровідних документах. Проведена ідентифікація товарів та транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки, До огляду вантажу залучено службову собаку кінологічної команди ПС «Річ», спрацювань не було, товарів та предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, не виявлено.».

З матеріалів справи вбачається, що ФОП МАХМУДОВ АЗЕР БЕЮКІШИ транспортним засобом з реєстраційний № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , на підставі CMR від 05.02.2022 №87088, доставив на митну територію України товар - «зелень свіжа:- кріп - 7600 кг (чиста вага),- петрушка - 6400 кг (чиста вага)» на загальну суму 8400,00 дол США, що підтверджується інвойсом № 02 від 05.02.2023 з відміткою Харківської митниці від 23.02.2023 (а.с. 15).

Згідно даних Державної митної служби, товар був доставлений в митницю призначення (митний пост «Харків-товарний» Харківської митниці) 23.02.2023 р.

Відповідно до інформації, зазначеної на єдиному державному інформаційному веб-порталі «Єдине вікно для міжнародної торгівлі» за попередньою митною декларацією №UA807000/2022/903927 проведені заходи офіційного контролю (фітосанітарний та харчовий) відповідними уповноваженими органами. Інформація щодо проведення інших митних формальностей відсутня.

Станом на 13.02.2023 в базах даних Харківської митниці відсутня інформація про місце знаходження зазначеного товару та транспортного засобу. (Лист Держмитслужби за вих. №19/19-02-02/8.19/601 від 14.02.2023 року).

В адміністративному позові позивач зазначив, що 24.02.2022 року почалася військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин (довідка ТПП України №2024/02.0-7.1 вд 28.02.2022 року). У зв`язку з неотриманням товару, позивач вимушений був звернутися з позовом до Господарського суду Полтавської області про стягнення грошових коштів 8400,00 дол. США з перевізника товару - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішенням Господарського суду Полтавської області №917/534/23 від 06.06.2023 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Суд під час розгляду справи №917/534/23 встановив, що в матеріалах справи є лист Державної митної служби від 14.02.2023 вих. № 19/19-02-02/8.19/601, зі змісту якого вбачається, що транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 з товаром «зелень свіжа:- кріп - 7600кг (чиста вага),- петрушка - 6400кг (чиста вага)», що переміщувався на адресу ТОВ «АБВ АГРО», разом з вантажем 23.02.2022 о 10:36 було доставлено в місце прибуття: ТОВ «Східний Вантажний Митний Комплекс» за адресою: вул. Клочківська, 370, м. Харків, про що в ЄАІС проставлено відмітку «умовне завершення переміщення грузу».

За попередньою митною декларацією № UA807000/2022/903927 проведені заходи офіційного контролю (фітосанітарний та харчовий) відповідними уповноваженими органами. Інформація щодо проведення інших митних формальностей відсутня. Станом на 13.02.2023 в базах даних Харківської митниці відсутня інформація про місце знаходження зазначеного товару та транспортного засобу.

Суд зазначив, що у відзиві на позов у справі №917/534/23 відповідач пояснює, що 24.02.2022 автомобіль з вантажем знаходився за адресою АДРЕСА_2 для завершення розмитнення. Із терміналу втекли всі працівники митниці, митні брокери та охорона. Було чутно звуки вибухів а потім і російські війська. Термінал знаходиться на в`їзді в Харків зі сторони бєлгорода, куди дійшли російські війська. Через бойові дій забрати автомобіль з митного терміналу не виявлялось можливим.

У грудні 2022 року Уряд прийняв Постанову №1364, якою визначив механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Сам перелік був затверджений Наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309. Перелік не є фіксованим він регулярно актуалізується. Території, які зазначаються у переліку, поділяються на території, які окуповані російською федерацією, і території, на яких ведуться (велися) бойові дії. В свою чергу, території, на яких ведуться (велися) бойові дії, поділено на території можливих бойових дій і території активних бойових дій. Також до переліку ретроспективно включені території, на яких велися бойові дії та які були тимчасово окуповані з 24 лютого 2022 року й на яких бойові дії або тимчасова окупація завершилися.

Отже, згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Харківська міська територіальна громада (UA0028556) з 24.02.2022 є територією, на якій ведуться (велися) бойові дії, території можливих бойових дій.

Таким чином, суд у справі №917/534/23 дійшов висновку, що втрата вантажу відбулась не з вини відповідача, а в наслідок обставин, які не залежали від волі відповідача - у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В силу загальних вимог, температурний режим зберігання свіжої зелені (зокрема, кропу та петрушки) коливається від -1…+1°С та за умови відносної вологості повітря 95-100% приблизно 30 діб. Оскільки товар, майже два тижні знаходився у вантажному відсіку напівпричепа автомобіля, очевидно, без дотримання вказаного температурного режиму зберігання, оскільки доступ до митного терміналу, на якому знаходився автомобіль, був неможливим через бойові дії, товар зіпсувався, розпочалися процеси гниття, що підтверджується відповідачем.

З наданих відповідачем до матеріалів справи доказів вбачається, що вантаж, який перевозився перевізником, був зданий ним 10.03.2022 на утилізацію (свиноферма, с. Обознівка Глобинського району Полтавської області), оскільки на той час вже був не придатний для вживання.

Згідно з накладною № 1 від 10.03.2022 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 передав у власність Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 свіжий зелений кріп (7,6 т) та свіжу зелену петрушку (6,4 т) на підставі укладеного між ними договору поставки № 1 від 10.03.2022 на загальну суму 6300 грн.

Суд у рішенні по справі №917/534/23 зазначив, що станом на момент передачі вантажу відправнику його вартість складала 8400,00 дол США, проте в зв`язку з псуванням вантажу з незалежних від перевізника обставин, його вартість в кінцевому результаті склала 6300 грн, а отже позивач не позбавлений права звернутися до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про стягнення вказаної суми як безпідставно отриманих коштів (дійсної вартості втраченого товару) відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Судом під час розгляду справи №917/534/23 не встановлено ані протиправної поведінки відповідача, ані його вини у втраті вантажу, який він перевозив.

Таким чином, враховуючи відсутність наявності повного юридичного складу для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, суд у справі №917/534/23 дійшов висновку, що підстави для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків у сумі 8400,00 дол США відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «АБВ АГРО».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 76 Митного кодексу України визначено, що товари, поміщені у митний режим імпорту, набувають статусу українських товарів.

Підтвердженням українського статусу товарів, зазначених у частині першій цієї статті, є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг.

Імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України (ст. 74 Митного кодексу України).

Таким чином, поміщення товару у митний режим імпорту з випуском його у вільний обіг свідчить про закінчення процедури митного оформлення товару.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 289 Митного кодексу України, обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Згідно з ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

При цьому, частиною першою статті 290 Митного кодексу України визначено, що обов`язок із сплати митних платежів припиняється:

1) при виконанні обов`язку із сплати митних платежів;

2) якщо товари до їх випуску виявилися знищеними або безповоротно втраченими внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених цим Кодексом, а також внаслідок природних втрат, які підтверджуються відповідними актами;

3) якщо товари знищуються або передаються у власність держави відповідно до цього Кодексу;

4) якщо товари конфіскуються відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 6 частини 5 статті 301 Митного кодексу України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (частина 6 статті 301 Митного кодексу України).

Відповідно до пунктів 43.1., 43.3. - 43.6 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів. Вказаний Порядок № 643 визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби.

Згідно з пунктами 1, 3, 6-8, 11 розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів. До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

У разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1 - 3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюють територіальні органи Казначейства протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття електронного висновку митниці Держмитслужби.

Таким чином, у разі відсутності визначених підстав для відмови у поверненні платнику податків помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів митний орган готує висновок про повернення з державного бюджету відповідних сум коштів та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також законодавство встановлює порядок внесення митним органом змін до митних декларацій в разі повернення сплачених митних платежів.

Згідно з пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Згідно положень статті 247 Митного кодексу України (далі - Кодекс) митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів митних органів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому митному органі з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно вимог статті 322 Кодексу товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, транспортні засоби комерційного призначення, якими вони переміщуються через митний кордон України, пред`являються у незмінному стані для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються митним органам у пунктах пропуску через державний кордон України та в інших місцях на митній території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів у пункт пропуску через державний кордон України або інше визначене митними органами місце.

Особа, яка доставила товари, транспортні засоби комерційного призначення у місце, визначене митними органами, зобов`язана повідомити про це відповідний митний орган у мінімально можливий строк, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Відповідно до вимог частини першої статті 263 Кодексу митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставления цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей, випускаються для вільного обігу на митній території України.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631.

Відповідно пункту 2.1 наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до ПМО МД, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання МД на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ.

З матеріалів справи судом встановлено, що 23.02.2022 митним постом «Гоптівка» Харківської митниці до зони діяльності митного поста «Харків-товарний» по попередній митній декларації від 21.02.2022 №UA807000/2022/903927 типу «ІМ.__.ЕЕ» був направлений товар: «зелень свіжа: кріп 7 600кг (чиста вага), петрушка 6 400кг (чиста вага), необроблені засобами для зберігання, придатні для безпосереднього споживання в їжу, не в первинній упаковці, не для роздрібної торгівлі, врожай 2022 року (упаковані в картон. Коробках з льодом в пластикових пляшках); торгівельна марка: немає даних; виробник: немає даних; країна виробництва: IR; код УКТ ЗЕД 0709 99 90 00; вартість 238 079,52 грн.; вага (брутто) 20 000 кг».

Відправником товарів є Amin Tarkhise Damavand (IR), імпортером ТОВ «АБВ Агро» (43960216), перевізником ФОП ОСОБА_2 ).

Особою відповідальною за фінансове врегулювання та стороною по контракту №23/01, що укладений між компанією «Navid Khan Mohammadi» та ТОВ «АБВ АГРО» є ТОВ «АБВ АГРО» .

В адміністративному позові позивач посилається на обставини, встановлені судовим рішенням по справі №№917/534/23 та те, що товар згідно попередньої митної декларації №UA807000/2022/903927 знищений. За попередньою митною декларацією №UA807000/2022/903927 ТОВ «АБВ Агро» на єдиному казначейському рахунку знаходиться зарезервовані грошові кошти - митні платежі у розмірі 104 754,98 гривень за товар, який був знищений (утилізований) та не доставлений покупцю (Замовнику), що підтверджується витягом про залишки коштів учасника ЗЕД 43960216 на рахунку митниці (єдиний рахунок) станом на 30.11.2023.

08.11.2023 р. позивач подав електронну заяву на повернення 104 754,90 гривень (за вх. №Е-8383 від 08.11.2023 р.), проте у поверненні грошових коштів позивачу було відмовлено через недостатній залишок коштів на рахунку суб`єкта.

09.11.2023 р. позивач звернувся до Харківської митниці Державної митної служби України з проханням надати дозвіл на відкликання попередньої митної декларації типу «IМ-ЕЕ» від 21.02.2023 р. №UA807000/2022/903927.

Листом №7.14-1/20-01/13/6774 від 20.11.2023 р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для повернення коштів.

Позивач вважає, що його обов`язок зі сплати митних платежів припинився у зв`язку з тим, що товари до їх випуску виявилися знищеними або безповоротно втраченими внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених цим Кодексом відповідно до положень п.п.2, 3 ст.290 МК України.

З метою правильного вирішення спору доцільним є визначення підстав для застосування п.2, 3 ч.1 ст.290 МКУ за умови перебування знищеного товару у певному митному режимі.

Статті 70 та 71 Митного кодексу визначають, що з метою застосування законодавства України з питань митної справи запроваджуються такі митні режими: 1) імпорт (випуск для вільного обігу); 2) реімпорт; 3) експорт (остаточне вивезення); 4) реекспорт; 5) транзит; 6) тимчасове ввезення; 7) тимчасове вивезення; 8) митний склад; 9) вільна митна зона; 10) безмитна торгівля; 11) переробка на митній території; 12) переробка за межами митної території; 13) знищення або руйнування; 14) відмова на користь держави.

Митні режими встановлюються виключно цим Кодексом.

При цьому декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Як встановлено ст.257 МКУ, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч.6 ст.257 МКУ).

Відповідно до ч.8 ст.257 МКУ митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення.

З матеріалів справи вбачається, що відправником товарів є Amin Tarkhise Damavand (IR), імпортером ТОВ «АБВ Агро» (43960216), перевізником ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ).

Особою відповідальною за фінансове врегулювання та стороною по контракту №23/01, що укладений між компанією «Navid Khan Mohammadi» та ТОВ «АБВ АГРО» є ТОВ «АБВ АГРО» .

Під час заповнення граф декларацій ІМ 40 ЕЕ №UA807000/2022/903927 від 21.02.2022 в 9 графі визначається особа, яка відповідальна за фінансове врегулювання. У вказаній графі зазначено код 43960216, що відповідає коду ЄДРПОУ ТОВ «АБВ АГРО», а отже особою, що відповідала за фінансове регулювання.

Статтею 321 МК України передбачено, що товари перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до положень статті 263 МКУ (Строки декларування) , митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Зазначений строк продовжується митними органами на прохання декларанта зокрема, якщо виникли обставини та/або сталися події, що перешкоджають поданню митному органу митної декларації, зокрема введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю.

Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події.

Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари.

Так, позивач у контексті п.п.2, 3 ст.290 МК України зазначає, що товар, задекларований позивачем у попередній митній декларації, був зіпсований внаслідок форс-мажорної обставини. При цьому позивач вважає, що його обов`язок зі сплати митних платежів припинився у зв`язку з тим, що товари до їх випуску були самовільно знищенні перевізником без письмового дозволу митного органу за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи та без завершення обраного митного режиму.

Відповідно до ст.ст.70, 71 МК України, з метою застосування законодавства України з питань митної справи запроваджуються такі митні режими: 1) імпорт (випуск для вільного обігу); 2) реімпорт; 3) експорт (остаточне вивезення); 4) реекспорт; 5) транзит; 6) тимчасове ввезення; 7) тимчасове вивезення; 8) митний склад; 9) вільна митна зона; 10) безмитна торгівля; 11) переробка на митній території; 12) переробка за межами митної території; 13) знищення або руйнування; 14) відмова на користь держави. Митні режими встановлюються виключно цим Кодексом.

Декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Разом з тим, доказів зміни митного режиму декларантом (позивачем) у порядку, визначеному законом, з дотриманням необхідних митних формальностей, до суду не надано, а тому посилання позивача на застосування до спірних правовідносин положень Митного кодексу України щодо процедури вивільнення коштів внаслідок втрати товару у митному режимі транзиту є такими, що не підтверджені належними доказами.

У той же час відповідачем як суб`єктом владних повноважень надано правомірну оцінку зверненню позивача щодо вивільнення коштів, зарезервованих за попередньою митною декларацією, адже процедура вивільнення таких коштів у такому випадку має здійснюватися за правилами митного режиму знищення та руйнування.

Відповідно до приписів ст. 176 МК України знищення або руйнування товарів допускається з письмового дозволу митного органу за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи.

Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається митним органом, якщо власником чи уповноваженою ним особою: 1) укладено договір на знищення (руйнування) товарів з підприємством, уповноваженим відповідно до законодавства України на знищення (руйнування) відповідних категорій товарів; 2) отримано дозволи на знищення (руйнування) товарів від державних органів, до повноважень яких належить контроль за переміщенням таких товарів.

Дозвіл на поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування видається митним органом безоплатно протягом трьох робочих днів з дати реєстрації відповідної заяви. У разі відмови у видачі дозволу митний орган зобов`язаний у зазначений строк письмово або в електронній формі повідомити особу, яка звернулася за отриманням дозволу, про підстави відмови.

Поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування здійснюється митним органом, у зоні діяльності якого проводяться операції зі знищення або руйнування.

Частиною першою статті 180 МКУ визначено, що товари, поміщені у митний режим знищення або руйнування, а також залишки та відходи, що утворилися в результаті здійснення операцій із знищення (руйнування), перебувають під митним контролем.

До матеріалів справи позивачем не надано доказів на підтвердження декларування товару у відповідний митний режим та звернення до митного органу для залучення уповноважених представників до знищення (утилізації) товару.

За такого правового регулювання суд приходить до висновку про те, що процес утилізації товару, що ввезений на територію України за попередньою митною декларацією типу «IМ-ЕЕ» від 21.02.2023 р. №UA807000/2022/903927, відбувався без переміщення такого товару до митного режиму знищення або руйнування, відтак, у митного органу відсутні правові підстави для вивільнення зарезервованих коштів за цією декларацією відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.290 МК України.

Із врахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ АГРО» (Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд.20-Б, оф.6) до Харківської митниці Державної митної служби України (м.Харків, вул. Короленка, 16-б), третя особа - Державна Казначейська служба України (м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6) про стягнення суми відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО