Справа № 260/2692/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2024 року м. Ужгород№ 260/2692/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо вилучення (неврахування) при призначенні та нарахуванні пенсії ОСОБА_1 страхового трудового стажу періоди роботи з 20.06.1981 року по 01.08.1985 року в колгоспі «Верховина» та період роботи з 10.07.1991 рік по 05.04.1993 року в кооперативі «Веселка».

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2023 року йому було призначено пенсію за віком, однак в подальшому повідомлено про вилучення окремих періодів трудової діяльності з його страхового стажу, зокрема, роботу в колгоспі «Верховина» (у зв`язку з відсутністю відомостей про відпрацьовані людиногодини) та в кооперативі «Веселка» (за відсутності додаткових підтверджуючих документів). Вказані дії відповідача вважає протиправними, оскільки спірні періоди трудової діяльності підтверджені відомостями його трудової книжки, що, в розумінні законодавчих норм, є основним документом для підтвердження страхового стажу.

13 травня 2024 року відповідач надіслав до суду відзив на позов №0700-0902-8/30248 від 09.05.2024, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити, аргументуючи безпідставністю такого. Зокрема, зазначив, що за результатами опрацювання акту перевірки довідки про стаж роботи №161 від 01.03.2023 в колгоспі імені Леніна «Верховина» було вилучено періоди роботи, облік яких вівся у людиногодинах з 01.01.1983 по 31.12.1984 та 07.1985, оскільки питання переведення відпрацьованих працівником людиногодин у вихододні розглядається з урахуванням інформації щодо тривалості робочого дня на підприємстві, де працювала особа. Однак документ із зазначеною інформацією відсутній. Окрім того, вилучено зі стажу період роботи в кооперативі «Веселка» з 10.07.1991 по 05.04.1993, оскільки довідка про підтвердження стажу №1 від 06.04.2022 завірена печаткою УРСР, однак провести перевірку такого підприємства неможливо у зв`язку з відсутністю документів.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку та достатністю страхового стажу 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) призначено пенсію за віком. Як вбачається з рішення №81 від 10.04.2023 про призначення пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 4 місяці 19 днів, при цьому до такого зараховано, в тому числі, період роботи в колгоспі з 31.07.1981 по 31.07.1985 та з 10.07.1991 по 05.04.1993.

27 червня 2023 року посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) проведено перевірку достовірності документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , який працював в колгоспі ім. Леніна (АФ «Верховина» - ТОВ «Колос»), зокрема, довідки про стаж роботи №161 від 01.03.2023 за період з 01.07.1981 по 31.07.1985, результати якого оформлені актом №0700-1001-1/3065.

Так, як вбачається з такого акту, перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. Леніна у період з 1981 по 1985 роки, що підтверджується книгою обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу. Разом з тим, перевіркою достовірності видачі ОСОБА_1 довідки про стаж №161 від 01.03.2023 виявлено розбіжність з відомостями книги обліку розрахунків по оплаті праці щодо відомостей про фактично відпрацьовані людинодні. Так, в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Леніна за 1981 1984 роки значиться відомості про відпрацьовані людиногодини без переведення в людинодні та також за 1985 рік не переведено в людинодні за лютий 175 людиногодин, за липень 182 людиногодин.

Окрім того, службовою запискою №4129/10-16 від 08.09.2023 посадова особа ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомила про неможливість проведення перевірки достовірності довідки про стаж роботи №1 від 06.04.2022, виданої кооперативом «Веселка» за період роботи з 10.07.1991 по 05.04.1993, у зв`язку з відсутністю документів щодо діяльності кооперативу.

За результатами проведених перевірок матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 посадові особи ГУ ПФУ в Закарпатській області дійшли висновку, що страховий стаж позивача становить 28 років 7 місяців 13 днів, при необхідному для призначення пенсії 30 років. У зв`язку з чим вирішено закрити особовий рахунок ОСОБА_1 , облікувати переплату та вжити заходів щодо її відшкодування.

Про прийняте рішення ОСОБА_1 було повідомлено листом ГУ ПФУ в Закарпатській області №0700-0306-8/63640 від 13.11.2023.

Не погоджуючись із зазначеним діями органу Пенсійного фонду України, вважаючи їх такими, що порушують передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії).

Під «страховим стажем» згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно до ч. 1 ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. (далі Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. (далі Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав, в тому числі трудову книжку НОМЕР_1 від 20.06.1981, в якій наявні відомості про період роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна на посаді водія, зокрема, щодо дати прийняття та звільнення з посиланням на відповідні накази. Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Факт роботи позивача в колгоспі ім. Леніна підтвердився також в ході проведеної перевірки посадовими особами ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Більше того, на підтвердження трудової діяльності у колгоспі ім. Леніна ОСОБА_1 подав до органу Пенсійного фонду України архівні довідки №7 від 05.04.2022, №28 від 27.06.2023 та архівні відомості про заробітну плату.

Обґрунтовуючи відмову у зарахуванні періоду роботи в колгоспі ім. Леніна, ГУ ПФУ в Закарпатській області посилається виключно на встановлені за результатами проведеної перевірки розбіжності відомостей довідки про стаж №161 від 01.03.2023 та відомостей книги обліку розрахунків по оплаті праці. Зокрема, зазначено, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Леніна за 1981 1984 роки значиться відомості про відпрацьовані людиногодини без переведення в людинодні.

Однак суд вважає такі мотиви відповідача протиправними з огляду на те, що згідно п. 3 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, тільки у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд вважає, що належним доказом на підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна є трудова книжка НОМЕР_1 . Натомість архівна довідка про підтвердження стажу роботи повинна враховуватися виключно у випадках відсутні відповідних відомостей в трудовій книжці.

Окрім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 30 вересня 2021 року №300/860/17.

З огляду на вищенаведене спірний період роботи в колгоспі ім. Леніна згідно з відомостями трудової книжки підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Стосовно періоду роботи ОСОБА_1 в кооперативі «Веселка» суд зазначає наступне.

Підставою для відмови у зарахуванні такого періоду до страхового стажу позивача слугувало те, що довідка про підтвердження стажу №1 від 06.04.2022 завірена печаткою УРСР, а провести перевірку підприємства неможливо у зв`язку з відсутністю документів.

Так, судом встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 10 липня 1991 року останній був прийнятий на роботу на посаду муляра VI розряду в кооператив «Веселка», з якої звільнений 05 квітня 1993 року.

Вказані відомості трудової книжки позивача завірені печаткою установи, однак в графі 4 відсутні відомості щодо розпорядчих документів, на підставі яких ОСОБА_1 було прийнято та звільнено з роботи.

Поряд з цим, ОСОБА_1 надав ГУ ПФУ в Закарпатській області довідку №1 від 06.04.2022, якою підтверджено те, що він дійсно працював в кооперативі «Веселка» муляром VI розряду з 10.07.1991 (наказ №5 від 10.07.1991) по 05.04.1993 (наказ №3 від 05.04.1993). Така довідка завірена підписом директора кооперативу «Веселка» та печаткою установи.

Фактично відповідач не заперечує щодо факту роботи позивача в кооперативі «Веселка». Єдиною підставою неврахування відомостей щодо періоду роботи ОСОБА_1 до його страхового стажу є те, що видана кооперативом довідка завірені печаткою УРСР.

Поряд з цим суд не вважає такі мотиви достатніми для не зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи, оскільки постанова Верховної Ради України від 11.05.1992 №2318-ХІІ «Про заходи забезпечення виконання вимог дозвільної системи» та Інструкція про порядок видачі дозволів та виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.10.1993 №643, не містять положень про не чинність фактично існуючих печаток та штампів та обов`язок їх заміни.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №275/615/17.

Отже, отримання чи не отримання підприємством печатки нового зразку не повинно відображатись на правах особи, в трудовій книжці якого записи про періоди роботи завірені печаткою старого зразка. Наявність печатки УРСР жодним чином не спростовує факту наявності страхового стажу та не створює наслідків недійсності відповідного запису.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Виявлені відповідачем недоліки не є такими, що виключають можливість зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу позивача.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постанові від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а.

Більше того, суд зауважує, що вказана обставина не була перепоною для зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача при призначенні йому пенсії в квітні 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Хоча позивач не заявляє позовної вимоги зобов`язального характеру, однак з метою забезпечення повного та належного захисту прав пенсіонера суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 спірні періоди роботи.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо вилучення зі страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності з 20.06.1981 року по 01.08.1985 року в колгоспі ім. Леніна та з 10.07.1991 рік по 05.04.1993 року в кооперативі «Веселка».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.06.1981 року по 01.08.1985 року в колгоспі ім. Леніна та з 10.07.1991 рік по 05.04.1993 року в кооперативі «Веселка».

4. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань 1211,20 грн. (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін