Справа № 359/2533/24
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/32/2024
Справа № 359/2533/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомленням учасників справи без технічної фіксації справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа : лейтенант 2 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Краснюк Віталій Вікторович про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2024 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, якою представник позивача адвокат Савченко П.Д. просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного право-порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1547921 від 29 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 121 КУпАП; стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області на користь.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 лютого 2024 року в 06 год. 15 хв. 35 сек. в Київській області, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, поліцейським 2 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області, лейтенантом поліції Краснюк В.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 , 29 лютого 2024 року о 06 год. 11 хв. керував транспортним засобом у якого відсутні передбачені комоле-ктацією бризковики, чим порушив п. 31.4.7.е ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.121 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в паспорті автомобіля, його конструкцією не передбачені бризко-вики. Крім того, ОСОБА_1 пояснював поліцейському, що бризговики були встановлені, але він їх втратив під час руху автомобіля, де дорожнє покриття знаходиться в поганому стані. Позивач під час руху не помітив відсутність призговика. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову незаконною та протиправною, а тому просить суд її скасувати.

Ухвалою суду від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

14 травня 2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 , яким представник заперечував проти задоволення адміністративного позову, оскільки тверд-ження позивача викладені у позові є необґрунтованими та хибними виходячи з наступ-ного. Відповідно положень ст. 16 закону України «Про дорожній рух» водій транспорт-ного засобу зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі. Відповідно п. 31.4.7.е) ПДР України : забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і відповідності таким вимогам : е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Для попередження забруднення вітрових і задніх стекол, а також для захисту транспорт-них засобів від потрапляння бруду, каменів тощо з-під коліс інших транспортних засобів на них необхідна наявність брудозахисних фартухів і бризковиків, ширина яких повинна бути не меншою ширини встановлених шин. Також, позивач помилково вважає, що конструкція його транспортного засобу не передбачає встановлення бризковиків. Так, відповідно п.6.8.13 ДСТУ 3649:2010: «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпеч-ності технічного стану та методики контролювання» затверджений Наказом Держспожив-стандарту України від 28 грудня 2010 року за № 630 (далі ДСТУ 3649:2010) колісні транспортні засоби мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту викидання з-під коліс колісних транспортних засобів сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин. Відповідно п. 31.4.7.Є ПДР України, такими пристроями є грязезахисні фартухи і бризковики. Відповідно п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середо-вища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно п. 1.7 «Пристрої перешкоджання викидан-ню з-під пневматичних коліс твердих предметів, бруду» Додатку 1 до Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26 листопада 2012 року за № 710 бризковики, грязезахисні фартухи у передбачених виробником або документами з питань переобладнання відповідно Порядку переобладнання - 5 випадках мають відпо-відати вимогам пункту 6.8.13 ДСТУ 3649:2010. Колісні транспортні засоби (далі по тексту - КТЗ) мають бути обладнані за конструкцією пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Ширина цих пристроїв має бути не менше ніж ширина встановлених шин. Таким чином, згідно викладених норм, на транспортному засобі, керування яким здійснював позивач мав бути встановлений передбачений конструкцією бампер, пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду (грязезахисні фартухи і бризковики). На фото фототаблиці зафіксовано, що на транспортному засобі ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 відсутні два задніх бризковики, хоча кронштейн для кріплення бризковиків присутній. Враховуючи викладене представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичніобставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністра-тивної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнає-ться протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Згідно ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.

Спірні правовідносини регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, гл. 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

Судом встановлено, що 29 лютого 2024 року поліцейський 2 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області, лейтенантом поліції Краснюк В.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1547921, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 , 29 лютого 2024 року о 06 год. 11 хв. керував транспортним засобом у якого відсутні передбачені комплектацією бризковики, чим порушив п. 31.4.7.е ПДР.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністра-тивне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне право-порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.31.4.7 (е) ПДР України визначають, що забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи та бризковики.

Відповідно ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно положень п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністра-тивні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 цього Кодексу.

За правилами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністра-тивного позову.

За змістом ч. 1 ст. 75 та ч. 1 ст. 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч. 1, 2 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно п.7 оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення в графі «до постанови додаються» зазначено відео з бодікамери п/в 475527. Однак, враховуючи що відповідно п.п. 1 п. 3 розділу VIII наказу МВС України «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» від 18 грудня 2018 року за №1026 строк зберігання даних записів 30 діб, відповідач не має можливості надати його до суду.

З досліджених у судовому засіданні фотосвітлин наданих відповідачем разом з відзивом на позовну заяву встановлено, що на транспортному засобі ВАЗ 2106 державний номер-ний знак НОМЕР_2 відсутні два задніх бризковики, хоча кронштейн для кріплення бризковиків присутній.

Вищевказані докази в їх сукупності, свідчать про те, що позивач, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 29 лютого 2024 року о 06 год. 11 хв. по вул. Київський шлях, 2 в м. Бориспіль Київської області керував транспортним засобом у якого є технічні несправності, а саме : відсутні передбачені контракцією бризковики, чим порушив п. 31.4.7.е ПДР.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Інші доводи позивача, в межах наданих доказів, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунту-вання, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністра-тивний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1547921 від 29 лютого 2024 року, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з цим, враховуючи ту обставину, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, тому суд вважає, що відсутні й правові підстави для стягнення з Головного управління Національного управлінні у Київській понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ч.2 ст.122, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ст.280 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.1 ст.139, ч.1 ст.205, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, п.1 ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа : лейтенант 2 взводу 2 роти Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Краснюк Віталій Вікторович про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.