Справа № 461/3933/24
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3933/24
Провадження № 2-а/461/128/24
УХВАЛА

18.06.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Штогрині В.-Н.Л.

при розгляді у відкритому судовому засіданні письмової заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді від розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання діяння, бездіяльності інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області при складанні постанови протиправними та незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання діяння, бездіяльності інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області при складанні постанови протиправними та незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди.

17.06.2024 р. від позивача до суду надійшла письмова заява про відвід головуючому судді Радченку В.Є. Відвід мотивований тим, що у позивача виникли сумніви в неупередженості, об`єктивності та професійній компетентності головуючого у справі. При цьому, ОСОБА_1 висловив незгоду з процесуальними діями та процесуальними рішеннями головуючого, вважає його таким, що не володіє українською мовою на належному рівні, та некомпетентним.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У судовому засіданні 14.06.2024 р. ОСОБА_1 заявив про те, що він підготує та надасть суду письмовий відвід головуючому у справі. Наступне судове засідання у справі призначено на 09.07.2024 р. Письмовий відвід головуючому у справі надійшов до суду 17.06.2024 р. Тобто письмовий відвід надійшов до суду раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання.

Суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід буде здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ст. 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом ( ст.ст.126,129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

У ч. 4 ст. 36 КАС України чітко визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Розгляд справи проводиться українською мовою.

Головуючий у справі не висловлювався в судовому засіданні про те, що «всі мають мати смартфони». Натомість, головуючий акцентував увагу на тому, що позивач має можливість самостійно зафіксувати та надати суду відповідні докази (фото місця, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення в якості місця вчинення адміністративного правопорушення). Таке фіксування у 21 сторіччі, дійсно, не є неможливим, в тому числі при відсутності смартфона.

Наведені у заяві ОСОБА_1 підстави для відводу судді є надуманими. Відвід є необґрунтованим. Він не містить посилання на дії, вчинені головуючим, що можуть свідчити про його упередженість, очевидність майбутнього судового рішення.

Вирішення питання про відвід суд вважає необхідним передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Через необґрунтованість заявленого відводу позивача ОСОБА_1 вирішення питання про його відвід головуючому судді Радченку В.Є. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання діяння, бездіяльності інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області при складанні постанови протиправними та незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди - передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Є. Радченко