Справа № 500/926/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/926/24

17 червня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним наказу від 17.01.2024 №121-од в частині, що стосується старшого сержанта ОСОБА_1 та скасування пунктів 1-3, 7-10 його резолютивної частини,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить:

визнати незаконним наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 року №121-од, в частині, що стосується старшого сержанта ОСОБА_1 ;

скасувати пункти 1, 2, 3, 7, 8, 9 та 10 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.01.2024 року №121-од, які стосується старшого сержанта ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із пунктами 1-3, 7-10 наказу від 17.01.2024 №121-од, оскільки при проведенні службового розслідування допущено порушення порядку проведення службового розслідування у ЗСУ щодо всебічності, повноти та об`єктивності проведення розслідування. Також позивач вказує, що в його діях відсутня неправомірна поведінка, яка ставиться йому в вину за результатами службового розслідування.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29.02.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, колишній головний сержант 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 під час проходження військової служби в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби не виконав наказ Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї) з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року, терміном понад три доби, що є порушенням вимог статті 65 Конституції України, статті 17 Закону України "Про оборону України", статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статей 6,11,16,127,128,199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (арк. справи 32-37).

Ухвалою суду від 08.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 23.04.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/926/24.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.01.2024 №54-АД для з`ясування причин невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних Сил України №846-РС від 20.12.2023 головним сержантом ОСОБА_1 призначено службове розслідування проведення якого доручено офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_2 (арк. справи 14 зворот).

Підставою для службового розслідування став рапорт від 05 січня 2024 року (арк. справи 15) тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 про невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 .

Як слідує із змісту даного рапорту старший сержант ОСОБА_1 був виключений із списків Військової частини НОМЕР_1 28 грудня 2023 року та вибув у військову частину НОМЕР_2 29 грудня 2023 року самостійно (власним транспортом).

05 січня 2024 року старший сержант ОСОБА_1 прибув у військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та заявив, що відмовляється виконувати наказ Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року у зв`язку із станом здоров`я та іншими обставинами.

Результати службового розслідування оформлено актом від 17.01.2024 (арк. справи 11-14).

Згідно розділу 5 вказаного акта:

" Виходячи із вище викладеного, пропоную наступне:

5.1. Службове розслідування для з`ясування причин невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року старшим сержантом ОСОБА_1 вважати завершеним.

5.2. Факт невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 вважати встановленим.

5.3. Факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї) колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року, терміном понад три доби вважати встановленим.

5.4. Заступникам командира військової частини НОМЕР_1 за напрямком службової діяльності:

проаналізувати стан дотримання військової дисципліни серед підлеглих військовослужбовців;

забезпечити дотримання системи роботи командирів щодо зміцнення військової дисципліни та правопорядку серед військовослужбовців.

5.5. Командиру 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та заступнику з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 :

підвищити ефективність роботи щодо формування у особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, готовності до свідомого виконання Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників);

посилити контроль за належним виконанням особовим складом обов`язків військової служби, передбачених статтями Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та довести до особового складу передбачену Кримінальним кодексом України відповідальність за злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини).

5.6. Командирам рот (батарей), заступникам командирів рот (батарей) з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 :

вжити конкретні заходи для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу пов`язаних із ухиленням від виконання обов`язків військової служби;

організувати доведення до військовослужбовців вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків під час дії воєнного стану";

організувати доведення до військовослужбовців вимог статей 407-409 Кримінального кодексу України.

5.7. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 :

на підставі пункту 5 розділу XVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 за відмову від виконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та невихід на службу без поважних причин з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року не виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 за грудень 2023 року, січень 2024 року в повному обсязі;

відповідно до пункту 14 розділу XXXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 26 червня 2018 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року №745/32197 за самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року не виплачувати додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 за грудень 2023 року, січень 2024 року в повному обсязі;

на підставі пункту 15 розділу І "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року №745/32197 відновити виплату грошового забезпечення з 05 січня 2024 року колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 .

5.8. За порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, а саме за порушення статей 9 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XTV, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту "б" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "Догана" на колишнього головного сержанта 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 .

5.9. Начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підготувати пункт наказу командира частини (по стройовій частині) про постановку колишнього головного сержанта З стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 на всі види забезпечення з 05 січня 2024 року.

5 10 Заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення морально-психологічного забезпечення на підставі наказу Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604 "Про затвердження Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту" повідомлення разом із копією матеріалів службового розслідування по факту невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 направити для подальшого прийняття правового рішення до Державного бюро розслідувань, яке знаходиться у місті Львів та повідомити начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.".

За результатами службового розслідування командиром Військової частини НОМЕР_1 17.01.2024 прийнято наказ №121-од (арк. справи 23 зворот - 25).

Не погоджуючись із пунктами 1-3, 7-9, 10, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Згідно з статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

За статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Отже аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими статтею 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608).

Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу I Порядку №608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі- особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування (п.2 розділу V Порядку №608).

Відповідно до пункту 3 розділу V Порядку №608, в описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Згідно з п.4 розділу V Порядку №608, у резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Згідно з вимогами пункту 6 розділу V Порядку №608, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку №608, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Щодо позовних вимог в частині скасування пунктів 1, 2, 3 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №121-од, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.п.1-3 оскаржуваного наказу: службове розслідування для з`ясування причин невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року старшим сержантом ОСОБА_1 вважати завершеним;

факт невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 вважати встановленим;

факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї) колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року, терміном понад три доби вважати встановленим.

Як встановлено судом, згідно витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2023 №329 старшого сержанта ОСОБА_1 , призваного по мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього головного сержанта стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.12.2023 №846-РС на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби - село Віяння Шосткинського району Сумської області. 28 грудня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (арк. справи 26 зворот).

Згідно рапорту від 05 січня 2024 року (арк. справи 15) тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , старший сержант ОСОБА_1 був виключений із списків Військової частини НОМЕР_1 28 грудня 2023 року та вибув у військову частину НОМЕР_2 29 грудня 2023 року самостійно (власним транспортом).

05 січня 2024 року старший сержант ОСОБА_1 прибув у військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та заявив, що відмовляється виконувати наказ Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року у зв`язку із станом здоров`я та іншими обставинами.

Як слідує зі змісту акта службового розслідування від 17.01.2024 військовослужбовець військової служби за мобілізацією, колишній головний сержант 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 під час проходження військової служби в умовах воєнного стану, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби не виконав наказ Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї) з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року, терміном понад три доби.

В діях старшого сержанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 402 "Непокора", статтею 403 "Невиконання наказу" та частиною п`ятою статті 407 Кримінального Кодексу України.

Згідно наданих пояснень ОСОБА_1 , останній посилається на поганий стан здоров`я, а також на те, що на дату видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №329 від 28 грудня 2023 року він не закінчив проходження медико-соціальної експертної комісії. Також зазначає, що його стан здоров`я не покращується, а навпаки, має тенденцію до погіршення і він не може фізично виконувати покладені на нього службові обов`язки.

Суд зауважує, що встановлення відповідачем факту невиконання позивачем наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та факту самовільного залишення позивачем військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї), терміном понад три доби є позицією Військової частини НОМЕР_1 за результатами проведення службового розслідування яка жодним чином не впливає на досудове розслідування, в ході якого окремо будуть збиранні, дослідженні, оцінені відповідні докази та встановлено відповідні факти.

Щодо позовних вимог в частині скасування пункту 7 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №121-од, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.7 оскаржуваного наказу тимчасово виконуючому обов`язки начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_4 :

на підставі пункту 5 розділу XVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 за відмову від виконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та невихід на службу без поважних причин з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року не виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 за грудень 2023 року, січень 2024 року в повному обсязі; провести коригування раніше виплаченого грошового забезпечення;

відповідно до пункту 14 розділу XXXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 26 червня 2018 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року №745/32197 за самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з 29 грудня 2023 року по 04 січня 2024 року не виплачувати додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 за грудень 2023 року, січень 2024 року в повному обсязі; провести коригування раніше виплаченого грошового забезпечення;

на підставі пункту 15 розділу І "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року №745/32197 відновити виплату грошового забезпечення з 05 січня 2024 року колишньому головному сержанту 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що пунктом 5 розділу XVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 прямо встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, серед іншого, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Отже, з огляду на наведене, суд не вбачає протиправності щодо невиплати позивачу щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби та додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у грудні 2023 та січні 2024.

Щодо позовних вимог в частині скасування пункту 8 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №121-од, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.8 оскаржуваного наказу за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, а саме за порушення статей 9 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту "б" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "Догана" на колишнього головного сержанта 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 .

Як зазначалося вище, за результатами службового розслідування Військовою частиню НОМЕР_1 встановлено факт невиконання позивачем наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та факт самовільного залишення позивачем військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (без зброї), терміном понад три доби.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Отже, суд не вбачає підстав для визнання п.8 оскаржуваного наказу протиправним та його скасування.

Щодо позовних вимог в частині скасування пункту 9 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №121-од, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.9 оскаржуваного наказу начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_5 підготувати пункт наказу командира частини (по стройовій частині) про постановку колишнього головного сержанта 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 на всі види забезпечення з 05 січня 2024 року.

Поряд із цим, позивачем жодним чином не аргументовано, як саме вказаний пункт порушує його права. При цьому, сам позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що переведення старшого сержанта ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 на посаду стрільця є незаконним, оскільки відсутні підстави для такого переведення враховуючи його службову характеристику, відсутність дисциплінарних проступків, його звання та займану раніше посаду у військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, суд не вбачає підстав для визнання п.9 оскаржуваного наказу протиправним та його скасування.

Щодо позовних вимог в частині скасування пункту 10 резолютивної частини наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 року №121-од, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.10 оскаржуваного наказу тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира частини з морально-психологічного забезпечення - начальника відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 на підставі наказу Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604 "Про затвердження Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту" повідомлення разом із копією матеріалів службового розслідування по факту невиконання наказу Начальника Генерального штабу Збройних сил України №846-РС від 20 грудня 2023 року та по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 колишнім головним сержантом 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 направити для подальшого прийняття правового рішення до Державного бюро розслідувань, яке знаходиться у місті Львів та повідомити начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Відповідно до п.21 Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29 листопада 2018 року № 604, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2018 р. за № 1451/32903, про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), невихід без поважних причин на службу, нез`явлення з відрядження, відпустки, закладу охорони здоров`я, нез`явлення у разі призначення або переведення до нового місця служби командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) та повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, усно - протягом доби з моменту, коли стало відомо про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово.

Згідно з п.24 вказаної Інструкції, у разі набуття ознак кримінального правопорушення у діях військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, командири (начальники) військових частин протягом робочого дня письмово повідомляють про це начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Отже, суд не вбачає підстав для визнання п.10 оскаржуваного наказу протиправним та його скасування.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного наказу, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 червня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.