Справа № 420/17170/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
17 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,
розглянувши матеріали:
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення моральної та матеріальної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
31.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить:
- визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 15.09.2023 року за ВП 72761691 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 26.02.2024 року за ВП 72761691 про оголошення в розшук майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіля Jaguar XF реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в рахунок компенсації за завдану матеріальну шкоду в розмірі 72 150 (сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень, та в рахунок компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.
Ухвалою від 05.06.2024 року позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для його поновлення.
Для усунення вказаних недоліків позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.
07.06.2024 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, яка обґрунтована наступним.
Позивач вказує, що в кінці квітня 2024 року він довідався про відкриття відносно нього виконавчого провадження, та, як видно з численних скарг та клопотань, він весь час всіх прошу надати йому інформацію - чи направлялось йому рекомендованим листом поштове відправлення з повідомленням про наявність у нього боргу, щоб він міг сплатити його добровільно.
На всі скарги позивача та звернення, 21.05.2024 року він отримав лише одного листа з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, де йому запропоновано ще раз сплатити суму боргу виконавчого збору та витрат у розмірі 1 765,00 грн. Однак, з 03.05.2024 року з його рахунку вже стягнута вказана сума, на його звернення, чи потрібно сплатити ще раз вже не існуючий борг, щоб він мав можливість користуватися своїм автомобілем, ніякої відповіді та роз`яснення не має.
Фактично, станом на 07.06.2024 року у позивача немає ніякої інформації про направлення йому поштового повідомлення про наявність у нього боргу, навіть не зважаючи на встановлений Міністерством юстиції термін до 06.06.2024 року про надання інформації на його скаргу до самого вищого керівництва.
До отримання 21.05.2024 року відповіді на численні клопотання, позивач не знав про порушення його законних прав. Лише після отримання листа без відповіді на зазначену інформацію, позивач зрозумів, що йому з виконавчої служби листа не направляли зовсім, тому він, вважаю, всі послідуючі дії державного виконавця незаконними (арешт картки, розшук майна без повідомлення про наявність боргу та надання можливості сплатити його добровільно), в зв`язку з чим і звернувся до суду з позовом в останній день 10-ти денного строку на оскарження.
Розглянувши заяву позивача від 07.06.2024 року, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Так, позивач оскаржує постанови від 15.09.2023 року про арешт коштів боржника та від 26.02.2024 року про оголошення в розшук майна боржника.
Суд вважає безпідставними доводи позивача, викладені в заяві від 07.06.2024 року, оскільки як зазначає сам позивач у позовній заяві, про наявність оскаржуваних постанов він дізнався 25.04.2024 року. Також у заяві від 07.06.2024 року позивач спочатку вказує, що дійсно, в кінці квітня 2024 року він дізнався про відкриття відносно нього виконавчого провадження, при цьому, вже в кінці даної заяви позивач вказує, що про порушення своїх прав він був обізнаний лише 21.05.2024 року після отримання відповіді відповідача.
Разом з тим, суд зазначає, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що у скарзі до керівника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.04.2024 року, позивач особисто вказує про те, що 29.04.2024 року його було ознайомлено з паперовими матеріалами виконавчого провадження.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав позивач був обізнаний 29.04.2024 року, разом з тим, до суду з вказаним позовом звернувся лише 31.05.2024 року. Тобто, з пропуском десятиденного строку, встановленого ст.287 КАС України.
Тому підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом суд не вбачає.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду та наявність правових підстав для повернення заявнику позовної заяви ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення моральної та матеріальної шкоди.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, ч.4 ст.169, ст.ст.248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, викладені в заяві від 07.06.2024 року.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, стягнення моральної та матеріальної шкоди повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів