Справа № 552/3757/24
Суддя: Турченко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3757/24
Провадження № 2-а/552/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Турченко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк І.О.,

представників позивача Ємець Ю.В., Орисенко В.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київського відділу у місті Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2024 року до Київського районного суду м.Полтави звернувся Київський відділ у місті Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області з позовом до ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. В позовній заяві вказували на те, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.12.2023 року у справі №552/658/23 задоволено адміністративний позов Київського відділу у місті Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 16.12.2023 року за вказаним рішенням ОСОБА_1 було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців. З метою забезпечення видворення та виконання прийнятого рішення Київського відділу у місті Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про примусове видворення за межі території України від 15.12.2024 року №17 УДПС вживалися відповідні заходи.08.02.2024 року та 06.05.2024 року УДМС було надіслано листа до Миколаївського ПТПІ ДМС України з проханням у сприянні заповнення громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про видачу свідоцтва на в`їзд (повернення) в Російську Федерацію та опитувального листа з метою: документування іноземця після відновлення роботи посольств та консульських установ РФ в Україні. Проте ОСОБА_1 отримувати та заповнювати заяву про видачу свідоцтва на в`їзд (повернення) в Російську Федерацію відмовився. За наявною в УДМС у Полтавській області інформацією ОСОБА_1 останнього разу в`їхав на територію України 21.05.2008 року через КПП «Харків-пасажирський» по паспортному документу громадянина Російської Федерації № 77 05 064849, перевищив визначені законодавством строки тимчасового перебування в Україні, проживає без документів на право проживання в Україні та ухиляється від виїзду. До підрозділів Державної міграційної служби України із заявою щодо документування або про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового чи тимчасового захисту не звертався. Обізнаний, що підстав для його подальшого перебування в Україні не має. Громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 повідомлено, що в країні проживання його життю та здоров`ю нічого не загрожує. На сьогодні громадянин ОСОБА_1 повертатися до країни своєї громадянської належності не бажає. На даний момент у відповідача відсутні правові підстави для подальшого перебування на території держави та є рішення Київського відділу у м.Полтаві УДМС у Полтавській області про примусове видворення від 15.12.2023 року, яке

підлягає виконанню. В зв`язку з чим просили суд продовжити строк тримання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, вважає себе законослухняним громадянином, а невиконання рішення про зобов`язання покинути територію України обґрунтовує відсутністю такої можливості, просив відмовити в повному обсязі.

Суд заслухавши представників позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , допустив порушення вимог пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, а саме не виїхав за межі України в установлений законодавством строк та пункт 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», згідно якого іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно дотримуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

15.12.2023 року Київським відділом у місті Полтаві УДМС у Полтавській області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.12.2023 року по справі №552/7658/23 затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

16.12.2023 року за вказаним рішенням суду громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців.

Цього ж дня відповідно до акту приймання-передачі іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 поміщено до ПТПІ.

В судовому засіданні також встановлено, що позивачем з метою забезпечення видворення та виконання прийнятого рішення про примусове видворення за межі території України від 15.12.2023 № 17, УДМС вживалися відповідні заходи.

Оскільки відповідач не має документів, що дають право на виїзд з України у відповідності до пункту 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, АДПС України та СБУ від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (зі змінами), з метою ідентифікації іноземців до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження, іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові' фотокартки на кожну особу та заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство. Відповідно листа МЗС України від 06.07.2022 №71/15-500-48091, діяльність посольств та консульських установ РФ, через військову агресію на території України припинена. Представлення, інтересів РФ дипломатичним представництвом третьої держави не здійснюється, що унеможливлює надання органам дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи та документування громадян країни-агресора, через МЗС України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.02.2024 року та 06.05.2024 року УДМС було надіслано листа до Миколаївського ПТПІ ДМС України з проханням у сприянні заповнення громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про видачу свідоцтва на в`їзд (повернення) в Російську Федерацію та опитувального листа з метою: документування іноземця після відновлення роботи посольств та консульських установ РФ в Україні. Проте ОСОБА_1 відмовився отримувати та заповнювати заяву про видачу свідоцтва на в`їзд (повернення) в Російську Федерацію та опитувальний лист.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на сьогоднішній день повертатися до РФ не бажає. Крім того, жодної ініціативи щодо оформлення документів, які б підтверджували законність перебування відповідача на території України (не звертався із заявою про надання йому статусу біженця та отримання притулку в Україні) відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. ч. 11, 12ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23.04.2012та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, зокрема те, що термін затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, закінчується 15.06.2024, однак забезпечити виконання рішення Київського районного суду м.Полтави про примусове видворення до вказаної дати неможливо, оскільки відповідач ухиляється від виїзду з території України у добровільному порядку, беручи до уваги тривале порушення вимог чинного міграційного законодавства України, відсутність у ОСОБА_1 законних підстав на перебування на території України, суд вважає, що позов слід задовольнити та продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Київського відділу у місті Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Продовжити строк тримання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на 6 місяців, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня складання повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Київський відділ Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (36004, м. Полтава, пров. Шкільний, буд. 6, код ЄДРПРОУ - 37859297);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, місце перебування: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 17.06.2024 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко