Справа № 500/1992/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1992/24

17 червня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2024 №24 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за виключенням підтвердженого страхового стажу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 09.01.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до загального трудового (страхового) стажу періоди роботи з 02.08.1986 по 23.10.1986, з 10.12.1988 по 10.06.1990, з 17.10.1991 по 29.01.1993, з 15.06.1993 по 09.07.1993, з 07.09.1993 по 01.11.1993, з 07.06.199 по 10.10.2000, з 15.05.2001 по 15.11.2001; отримання виплати з безробіття з 24.12.1995 по 25.06.1996, з 26.12.1996 по 27.03.1997, з 26.03.1998 по 18.06.1998 згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 22.10.1986; до загального трудового (страхового) стажу на пільгових умовах безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській, Донецькій, Запорізькій та Херсонській областях України в періоди з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023, з 26.01.2023 по 21.02.2023, з розрахунку - один місяць служби за три місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 09.01.2024 та 12.03.2024 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявами про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як учаснику бойових дій. Однак, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів в порядку екстериторіального розподілу, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм рішенням від 18.03.2024 №24 відмовило позичу в призначенні пенсії, мотивуючи тим, що не підтверджено страховий стаж не менше 25 років. При цьому до уваги не прийнята трудова книжка позивача НОМЕР_1 у зв`язку з розбіжностями прізвища на титульній сторінці та паспортними даними заявника. Окрім того, не зараховано в кратному розмірі періоди участі в бойових діях по захисту територіальної цілісності України. Наведене слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 08.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.04.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що при досліджені трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 встановлено, що на титульній сторінці прізвище Дзингилевский (на російській мові) не відповідає паспортним даним Дзенгилевский, шо є порушенням порядку встановленому Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 та унеможливлює зарахування періодів роботи позивача на підставі записів трудової книжки (арк. справи 47-48).

Ухвалою суду від 29.04.2024 залучено до розгляду справи №500/1992/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

30.04.20245 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії страховий стаж позивача становить 14 років 04 місяці 20 днів, що є меншим за необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 115 Закону №1058 (25 років).

До страхового стражу не враховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.10.1986, оскільки на титульній сторінці прізвище Дзингилевский (на російській мові) не відповідає паспортним даним позивача - Дзенгилевський (арк. справи 55-56).

13.05.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 22.10.1986 з відомостей якої встановлено, що прізвище позивача не відповідає даним паспорта (арк. справи 61-63).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 09.01.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатами розгляду вказаної заяви 15.01.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №24, оскільки за результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.10.1986, так як прізвище на титульному аркуші (Дзингилевський) не відповідає російській частині паспорта заявника (Дзенгилевський), чим порушено п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (арк. справи 16).

12.03.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області.

За результатами розгляду вказаної заяви 18.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №24 (арк. справи 11).

Так, у даному рішенні зазначено, що відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема військовослужбовці, які брали участь у бойових діях після досягнення чоловіками 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника з урахуванням кратності на момент звернення склав: 14 років 4 місяці 20 днів.

До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано трудову книжку НОМЕР_1 від 22.10.1986 оскільки на титульній сторінці прізвище Дзингилевский (на російській мові) не відповідає паспортним даним Дзенгилевский.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2024 №24 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за виключенням підтвердженого страхового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 09.01.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зарахувавши до загального трудового (страхового) стажу періоди роботи з 02.08.1986 по 23.10.1986, з 10.12.1988 по 10.06.1990, з 17.10.1991 по 29.01.1993, з 15.06.1993 по 09.07.1993, з 07.09.1993 по 01.11.1993, з 07.06.199 по 10.10.2000, з 15.05.2001 по 15.11.2001; отримання виплати з безробіття з 24.12.1995 по 25.06.1996, з 26.12.1996 по 27.03.1997, з 26.03.1998 по 18.06.1998 згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 22.10.1986, суд зазначає наступне.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як слідує з оскаржуваного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до страхового стажу згідно наданих документів не зараховано трудову книжку НОМЕР_1 від 22.10.1986 оскільки на титульній сторінці прізвище Дзингилевский (на російській мові) не відповідає паспортним даним Дзенгилевский.

Будь-яких уточнюючих довідок щодо періодів роботи, які зазначені у трудовій книжці позивача останнім надано не було.

Суд зауважує, що Пенсійний фонд не наділений правом на усунення таких розбіжностей.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються місцевими загальними судами, а отже, такі факти, не можуть бути встановлені в ході розгляду даної справи Тернопільським окружним адміністративним судом.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення від 18.03.2024 №24 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком згідно частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, в суду відсутні підстави для визнання його протиправним та його скасування. Таким чином позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу на пільгових умовах безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській, Донецькій, Запорізькій та Херсонській областях України в періоди з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023, з 26.01.2023 по 21.02.2023, з розрахунку - один місяць служби за три місяці, суд зазначає наступне.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.05.2016 (арк. справи 27), позивач є учасником бойових дій.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.01.2024 №1 (арк. справи 25), ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах в такі періоди:

строкову військову службу у Збройних Силах в період з 26 жовтня 1986 року по 30 листопада 1988 року;

військову службу по частковій мобілізації на підставі Указу Президента України № 15/2015 в період з 11 березня 2015 року по 18 квітня 2016 року;

військову службу за контрактом з 11 серпня 2017 року по 02 січня 2018 року;

військову службу за контрактом з 02 жовтня 2019 року по 01 квітня 2020 року;

військову службу за контрактом з 27 листопада 2020 року по 26 травня 2021 року;

військову службу за контрактом з 08 листопада 2021 року по 21 лютого 2023 року.

В періоди з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 154/А від 21.02.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 (арк. справи 26), солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023, з 26.01.2023 по 21.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в Луганській області, Донецькій області, Запорізькій області, Херсонській області в районах бойових дій.

Згідно статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а.

Поряд із цим, як слідує із матеріалів справи та зазначається Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, періоди участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023 зараховано до його страхового стажу в одинарному розмірі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зарахування до страхового стажу позивача періоди участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023 в одинарному розмірі.

Тому, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, та з урахуванням того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023 в одинарному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 27.07.2015 по 21.04.2016, з 22.08.2017 по 17.10.2017, з 07.10.2019 по 31.03.2020, з 24.02.2022 по 24.07.2022, з 30.07.2022 по 03.01.2023 та з 26.01.2023 по 21.02.2023, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 червня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001 );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49094 );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.