Справа № 280/7538/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/7538/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №280/7538/23 (головуючий суддя першої інстанції - Кисіль Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач 14.09.2023 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови їй у виплаті різниці недоплаченої пенсії за період з 24.04.2022 року по 01.05.2023 року із урахуванням оновлених архівних довідок про середню заробітну плату в період роботи на ВАТ «Запоріжриба» за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року;

- зобов`язати відповідача здійснити їй виплату пенсії, розрахованої за оновленими архівними довідками про середню заробітну плату в період її роботи на ВАТ «Запоріжриба» за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, із урахуванням різниці, що була виплачена, починаючи з 24.04.2022 року по 30.04.2023 року (включно).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано відсутність первинних документів, на підставі яких позивачу видана архівним управлінням Запорізької міської ради архівні довідки про заробітну плату від 29.03.2022 року №04-25/Г-527, №04-25/Г-528 та №04-25/Г-529 за період з 1986 по 2000 роки. Також відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі з порушенням строків звернення до суду з позовом, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 травня 2022 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви додано пакет документів, в тому числі довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, а саме №04-25/Г-527, №04-25/Г-528 та №04-25/Г-529 від 29.03.2022 року, які були видано архівним управління Запорізької міської ради.

Вказані довідки підтверджують період роботи, а також суми нарахувань (заробітної плати) позивачу в період її роботи на ВАТ «Запоріжриба» з 1986 по 2000 роки.

З 24 квітня 2022 року позивачу призначена пенсія за віком у відповідності до вимог Закону №1058-IV. Проте, при розрахунку пенсії відповідачем не були враховані надані позивачем довідки про заробітну плату за період до 01.07.2000 року.

Вказані довідки пенсійним органом направлені на перевірку достовірності даних про заробітну плату для обчислення пенсії.

За результатами перевірки достовірності даних вищезазначених довідок складено Акт №0800-1102-1/48 від 05.01.2023 року.

Згідно частині ІІ «Описова частина» Акту перевірки в архівних довідках від 29.03.2022 року №04-25/Г-527, №04-25/Г-528 та №04-25/Г-529 за період з 01.01.1986 року по 30.06.2000 року, містяться суми нарахувань, на які не нараховано страхові внески (у грудні 1993 та з січня 1999 по червень 2000 від нарахування «кредит.пред.»), про що зазначено в таблиці.

Разом з тим, у висновку Акту перевірки зазначено, що: «Інформація, яка вказана в архівних довідках від 29.03.2022 року №04-25/Г-527, №04-25/Г-528, №04-25/Г-529 за період з 01.01.1986 року по 30.06.2000 року на ім`я ОСОБА_1 , наданих архівним управлінням Запорізької міської ради, відповідає інформації, зазначеній у первинних документах Запорізького обласного рибного оптово-роздрібного об`єднання «Запоріжриба» Укррибпромзбуту Міністерства рибного господарства СРСР».

У зв`язку із проведеною перевіркою, архівним управлінням Запорізької міської ради відповідачу надано оновлені довідки від 20.02.2023 за №04-23/63, №04-23/64 та №04-23/65.

Пенсійний орган листом від 29.03.2023 року за вих.№0800-0206-8/18416 повідомив позивачу, що оновлені довідки від 20.02.2023 року за №04-23/63, №04-23/64 та №04-23/65 містять розбіжності з Актом перевірки. В зв`язку з чим неможливо здійснити перерахунок середньомісячного заробітку з урахуванням зазначених довідок.

01.05.2023 року позивач звернулась до архівного управлінням Запорізької міської ради з питання щодо надання довідки про заробіток за період роботи у ВАТ «Запоріжриба» з 09.1991 року по 08.1996 року.

Листом від 10.05.2023 року за вих.№04-21/Г-89 архівне управлінням Запорізької міської ради повідомило позивачу, що працівники ПФУ ознайомилися з первинними документами фонду 751 ВАТ «Запоріжриба» за період з 1986 по 2000 роки щодо зарплати позивача. Пенсійним фондом України було надано до архівного управління Запорізької міської ради Акт про результати перевірки достовірності даних довідки про заробітну плату для обчислення пенсії на ОСОБА_1 . До Пенсійного фонду України було надано оновлену довідку від 20.02.2023 року №04-23/63, та документи ПФУ від 05.01.2023 року №0800-1102-1/48 було додано до оновленої довідки у форматі додатку. У новому вигляді документи ПФУ стають складовою частиною архівної довідки і мають бути використаними для відповідних розрахунків.

Також до листа було додано оновлену довідку.

12 травня 2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії. До заяви позивач додала пакет документів, в тому числі оновлену архівну довідку №04-21/Г-89 від 10.05.2023 року.

Згідно рішення відповідача №85 від 26.07.2023 року у зв`язку з уточненням даних з ЕПС, позивачу перерахована пенсія за віком, із урахуванням страхового стажу за період з 01.09.1991 року по 31.08.1996 року. Проте, перерахунок здійснено з 01.05.2023 року.

Позивач звернулась до пенсійного органу з проханням зробити перерахунок її пенсії з моменту призначення пенсії, а саме з 24.04.2022 року.

Листом від 26.07.2023 року за вих.№11775-10845/Г-02/8-0800/23 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку та повідомив, що оновлену довідку №04-21/Г-89 від 10.05.2023 року позивач надала до ГУ ПФУ в Запорізькій області разом із заявою про перерахунок пенсії 12.05.2023 року.

За результатами розгляду звернення позивачу пенсійну справу перераховано з 01.05.2023 року у відповідності до норм статті 45 Закону №1058-IV.

Не погодившись з відмовою в перерахунку пенсії з іншої дати та неприйнятті довідки архівного управління Запорізької міської ради від 10.05.2023 року №04-21/Г-89, позивач звернулась з позовом до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058).

Згідно з частини першої статті 4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованім в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.2.10 Розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком, у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Як вбачається з визначеної додатком 5 Порядку №22-1 форми довідки про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року відомості по заробітній платі для обчислення пенсії, що зазначаються у такій довідці розбиваються по місяцях.

З матеріалів справи вбачається, що довідки про заробітну плату за №04-25/Г-527, №04-25/Г-528 та №04-25/Г-529 від 29.03.2022 року за період з 1986 по 2000 роки видані на підставі особових рахунків та відповідно до первинних документів ВАТ «Запоріжриба», містять інформацію про розмір заробітної плати за цей період із розбивкою по місяцях, а тому відповідають вимогам Порядку №22-1.

Працівники ПФУ ознайомились з первинними документами ВАТ «Запоріжриба» за період з 1986 - 2000 року щодо зарплати позивача, що підтверджується вищезазначеним листом архівного управління Запорізької міської ради.

Також, відповідно до Висновків Акту перевірки інформація, яка вказана в архівних довідках від 29.03.2022 року №04-25/Г-527, №04-25/Г-528, №04-25/Г-529 за період з 01.01.1986 року по 30.06.2000 року на ім`я ОСОБА_1 , відповідає інформації зазначеній у первинних документах Запорізького обласного рибного оптово-роздрібного об`єднання «Запоріжриба».

З урахуванням викладених обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що при первинному обчисленні пенсії відповідачем протиправно не були враховані вказані вище архівні довідки від 29.03.2022 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пенсіонер не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, у тому числі довідок про заробітну плату, які видаються підприємством на виконання його повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2022 року у справі №540/1748/19.

При цьому, посилання відповідача на те, що в архівних довідках від 29.03.2022 року №04-25/Г-527, №04-25/Г-528 та №04-25/Г-529 за період з 01.01.1986 року по 30.06.2000 року містяться суми нарахувань, на які не нараховано страхові внески (у грудні 1993 та з січня 1999 по червень 2000 від нарахування «кредит.пред.»), судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, відсутність в архівних довідках інформації щодо нарахувань страхових платежів не є підставою для не врахування архівних довідок та, як наслідок, позбавлення позивача частини її пенсії.

Крім того, частиною третьою статті 44 Закону №1058 визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, саме на відповідача покладено обов`язок при перерахунку пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №607/14668/16-а.

При цьому неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25 вересня 2018 року у справі №242/65/17, від 24 квітня 2019 року у справі №242/3391/17, від 29 квітня 2020 року у справі №423/1418/17 та від 25 лютого 2021 року у справі №683/3705/16-а.

Предметом спору у даній справі є неправомірність (правомірність) дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати різниці недоплаченої пенсії за період з 24.04.2022 року по 30.04.2023 року.

Разом з тим, відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку листом від 26.07.2023 року за вих.№11775-10845/Г-02/8-0800/23, а з даним позовом позивач звернулась до суду - 14.09.2023 року, тобто в межах строку встановленого статтею 122 КАС України, що спростовує доводи апеляційної скарги стовно порушення строків звернення з позовом до суду.

Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятого ним рішення.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №280/7538/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №280/7538/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко