Справа № 140/2002/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2002/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.02.2024 відповідно до контракту №K2020-1 від 17.11.2020, укладеного між позивачем (покупець) та польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia «AVISO LOGISTICS» (продавець), на митну територію України мною було ввезено товар, а саме зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1 576 шт. та вагою 12 300,00 кг. для подальшої їх переробки, відновлення протектора.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного товару до митного органу декларантом було подано митну декларацію (далі - МД) №24UA94U9 від 12.02.2024 та відповідний пакет документів, передбачений частиною другою статті 53 Митного Кодексу України (далі МК України) та документи надані за власним бажанням відповідно до пункту третього статті 52 МК України для підтвердження заявленої митної вартості за першим (основним) методом.

Проте, при митному оформленні зазначеного товару Волинською митницею винесено картки відмови UA205030/2024/000026 від 12.02.2024 і рішення коригування митної вартості №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024, що призвело до значного підняття митної вартості сировини фактично до вартості готової продукції.

Свою відмову в визнанні заявленої митної вартості Волинська митниця мотивує наявністю розбіжностей у поданих документах вказуючи в рішенні коригування №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 такі обставини, зокрема: митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:

згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788,00 євро або 3 571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4 542,00 польських злотих;

згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58 870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22 000,00 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024;

у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин», згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська».

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням з огляду на наступне.

Стосовно інформації, щодо невідповідності вартості товару в польських злотих. Позивач вказує, що митницею здійснюється підміна понять, а саме, порівняння вартості товару в валюті польський злотий, що є курсовим перерахунком з фактури продавця №1/02/2024 від 06.02.2024 до статистичної вартості товару з експортної декларації №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 є неправильним. Вказує, що згідно з Керівництвом із заповнення ЄАД, термін «статистична вартість» означає вартість товарів на момент та у місці, де вони залишають територію країни-члена ЄС, де оформлюється експорт. Наголошує, що Керівництво із заповнення ЄАД вимагає, що статистична вартість має базуватися на фактурній вартості товарів, та має також включати лише допоміжні витрати, такі як транспорт, що відноситься до частини перевезення, яке проходить на статистичній території країни-члена ЄС, де відбувається експорт. Якщо такі витрати не відомі, вони можуть розраховуватися на підставі цін, що звичайно підлягають сплаті за такі послуги.

Товари, вказані у ЄАД №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 були відправлені на умовах FCA-Wurzburg-Germany відповідно до правил «Інкотермс-2000». Як вимагається зазначеним вище законодавством, статистична вартість товарів, відображена у графі 46 вищезазначених ЄАД базується на ціні на умовах FCA, та збільшена на прогнозовану вартість перевезення до кордону країни експорту. Відповідно до контракту К2020-1 від 17.11.2020 з додатками №1-7 до контракту рахунок-фактура №1/02/2024 від 06.02.2024 розрахунок за придбаний товар проходить в валюті євро. В цій же валюті й проводиться оплата за придбаний товар що підтверджується платіжними інструкціями продавцю №83JBKLO2 від 19.02.2024. Сума 4 542,00 польських злотих, що зазначена в експортній декларації №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 на невідповідність якої посилається митниця, є статистичною вартістю, що використовується країною експорту для статистичних розрахунків, та не може братися при розрахунках митної вартості імпортуючого товару.

ОСОБА_1 зазначає, що порівнювати статистичну вартість товару в злотих із декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 до курсового перерахунку злотий сплаченої валюти євро зазначених в рахунку-фактурах №1/02/2024 від 06.02.2024.

Вказує, що при митному оформлені посадовими особами Волинської митниці подані з декларацією документи беруться вибірково. В даних випадках до уваги взято лише експортні декларації №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 де зазначено лише статистична вартість товару, натомість проігноровано експортні декларації вивозу товару де зазначено як статистичну вартість в злотих так і вартість в євро - експортна декларація вивозу №24IE529-400265 від 08.02.2024.

Щодо рахунка на транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вказує, що від перевізника ФОП ОСОБА_2 за доставку вантажу по маршруту Wurzburg Німеччина Любомль, Україна отримано рахунок №050224 від 05.02.2024 на оплату транспортних послуг в сумі 52 870,35 гривень. Відповідно до отриманого рахунку оплата здійснена платіжними документами №276 від 06.02.2024 та №279 від 12.02.2024 сумами 22 000грн та 30 870,35грн., про що зазначено в графі призначення платежу платіжних доручень. 22 000,00 грн + 30 870,35 грн. = 52 870,35 грн. Платіжні доручення №276 від 06.02.2024 та №279 від 12.02.2024 надано Волинській митниці з митною декларацією №24UA94U9 від 12.02.2024, та отримано митницею через систему АСМО «Інспектор». Отже платежі по рахунку на транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 здійснено в повній мірі, а твердження митниці щодо недоплати перевізнику спростовано.

Щодо місця перетину кордону «Ягодин», та «Рава-Руська», зазначає, що у зв`язку з блокадою кордонів в Польщі між позивачем та перевізником вирішувався оптимальний маршрут перевезення та зазначенням пунктів перетину кордону. Вибір перетину кордону був між « ОСОБА_3 » або «Рава Руська». Сторонами домовлено, що вантаж пересікатиме кордон на автопереході «Рава Руська» про що в заявці на транспорт № 1 від 02.02.2024 в графі «особливі вказівки» зазначено автоперехід: «Рава-Руська», проте в графі «Маршрут перевезення, пункт перетинання кордону:» цієї ж заявки було допущено механічну помилку де замість « ОСОБА_4 » вказано « ОСОБА_3 ». Дану описку сторонами було виявлено та виправлено додатком від 05.02.2024 до заявки №1 від 02.02.2024 із зазначенням правильного автопереходу «Рава-Руська». Додаток до заявки від 05.02.2024 надано митниці, що підтверджується АСМО інспектор проте вчергове митницею даний документ проігноровано. Додатково, правильність зазначеного автопереходу «Рава-Руська» підтверджується довідкою перевізника про розподіл транспортних витрат №1 від 02.02.2024, рахунком від перевізника №050224 від 05.02.2024 із зазначенням автопереходу, а також відбитками печаток Львівської митниці при перетині кордону в пункті пропуску «Рава-Руська» на рахунку-фактурі №1/02/2024 від 06.02.2024 продавця та автотранспортній накладній CMR б/н від 06.02.2024. Отже, сторонами пункт перетину кордону в документах обумовлено вірно та дотримано.

Таким чино, позивач вважає розбіжності зазначені в рішенні про коригування митної вартості №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 спростованими, а наданими документами повністю підтверджується фактична заявлена вартість імпортуючого товару.

Відтак вважає зазначені розбіжності, викладені в рішенні про коригування митної вартості №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 безпідставними та такими, що підлягають скасуванню та просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.117).

У відзиві на позовну заяву (а.с.120-211) представник відповідача проти позову заперечив та у його задоволенні просив відмовити з наступних підстав.

Вказує, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано: МД №24UA94U9 від 12.02.2024 на товар: «Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1576 штук. Вага нетто 12300кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU».

Згідно МД №24UA94U9 митну вартість вказаного товару визначено за основним методом за ціною договору. Разом з МД №24UA94U9 подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; - згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024 - у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин», згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська».

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей. Вважаємо, що вищевказані розбіжності слугувала беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару. Крім того, зазначаємо, що за МД №24UA94U9 від 12.02.2024 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.

З огляду на вищевказане, у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, у відповідності до вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», ст.ст. 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Додатково декларантом подано заяву від 12.02.2024 №1 про надання всіх додаткових документів та не врахування 10-ти денного терміну.

Також, згідно договору перевезенням форма розрахунків з перевізником вказується у заявках на перевезення, згідно заявки на перевезення №1 від 02.02.2024 оплата на день вивантаження, інформація щодо оплати частинами у договорі та заявці на перевезення відсутня. Щодо пояснення у зв`язку із розбіжностями щодо вартості товару у інвойсі та митній декларації країни експорту, у інвойсі вказано ціну у євро та в польських злотих, перерахунок вартості згідно крос-курсу EUR/PLN митницею не здійснювалось.

Про факт її належного проведення також свідчить відсутність будь-яких зауважень з боку декларанта, надісланих як в паперовій, так і в електронній формі. При цьому, звертаємо увагу, що чинним митним законодавством не визначено алгоритму їх проведення та документального підтвердження.

Крім того, декларанта повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація типу ІМ40ДЕ №24UA10U3 від 12.02.2024 року.

Згідно ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Проте, ФОП ОСОБА_1 з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не зверталось.

На вказані митним органом розбіжності ФОП ОСОБА_1 через декларанта подала лист відповідь, а саме стосовно розбіжності, що згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих, ФОП ОСОБА_1 вказала, що «Відповідно до Контракту К2020-1 від 17.11.2020, інвойсу, експортній декларації, розрахунок за придбаний товар проводиться у валюті євро. Порівняння курсового перерахунку на польський злотий за придбаний товар із інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 до статистичної вартості з експортної декларації 24PL301010Е0167219 від 08.02.2024 є недоречним. Звертаю увагу, що в декларації вивозу 24ІЕ529-400265 від 08.02.2024 вказана вартість товару як у євро так і в злотих по перерахунку на день створення документу та статистична вартість товару до якої входить прогнозована вартість доставки товару до кордону країни вивозу»

Представник відповідача у відзиві зазначив, що експортною декларацією є декларація від 08.02.2024 №24PL301010Е0167219, а документ №24ІЕ529-400265 від 08.02.2024 є звільненням від процедури вивезення, в якому вказані умови поставки FCA. Термін FCA (Free Carrier) франко-перевізник… (назва місця) може мати два різних значення, кожне з яких передбачає різні рівні ризику та витрат для покупця та продавця: 1) відвантаження продавцем товару у місці, що належить продавцеві (наприклад, його склад, фабрика, магазин) або 2) у зазначене в договорі місце, яке не належить продавцеві (наприклад, морський порт, термінал). Продавець покриває витрати на транспортування товарів до місця доставки. Продавець несе відповідальність за експорт та доставку вантажу до зазначеного пункту призначення (до порту або аеропорту відправлення) без зобов`язання розвантажувати товар, якщо він не перебуває на території продавця. Покупець бере на себе всю відповідальність, коли вантаж готовий до завантаження на транспорт перевізника. У даному випадку умови поставки FCA DE Wurzburg, тому згідно рахунку-фактурі №050224 від 05.02.2024 транспортні послуги по перевезенню за маршрутом Wurzburg (Німеччина) п/п Рава-Руська (Україна) належать покупцю, відповідно вони не можуть бути включені до статистичної вартості доставки до кордону в експортній декларації країни відправлення №24PL301010Е0167219 від 08.02.2024.

Стосовно розбіжності, що згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024, ФОП ОСОБА_1 вказала, що «Відповідно до рахунку перевізника за транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 оплата за послуги здійснена платіжними документами №276 від 06.02.2024 та №279 від 12.02.2024 сумами 22000 грн та 30870,35 грн., що відповідає рахунку перевізника №050224 від 05.02.24 про що вказано в графі призначення платежу платіжних доручень».

Наголошує у відзиві, що за МД №24UA94U9 від 12.02.2024, за якою було відмовлено, у графі 44 за номером 3004, де вказується рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору, вказано рахунок-фактура №050224 від 05.02.2024, а за номером 3005, де вказується банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, вказано лише платіжна інструкція №276 від 06.02.2024 року на суму 22000,00 грн. Також звертає увагу суду, що за МД №24UA10U3 від 12.02.2024, за якою товар було випущено у вільний обіг, у графі 44 за номером 3004, де вказується рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору, вказано рахунок-фактура №050224 від 05.02.2024, а за номером 3005, де вказується банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, вказано лише платіжна інструкція №276 від 06.02.2024 року на суму 22000,00 грн. Платіжна інструкція за №279 від 12.02.2024 відсутня в обох деклараціях, як у відмовленій так і у випущеній у вільний оббіг.

Стосовно розбіжності, що у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин», згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_1 вказала, що «В зв`язку з блокадою кодонів в Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2024 11 Польщі сторонами вирішувався оптимальний маршрут перевезення із зазначенням пунктів перетинання кордону, «Ягодин» або «Рава Руська». В заявці на транспорт №1 від 02.02.2024 узгоджено перехід «Рава Руська» про що вірно вказано в графі «особливі відмітки». Натомість в графі «Маршрут перевезення, пункт перетинання кордону:» допущено механічну помилку та вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Додатком від 05.02.2024 до заявки на транспорт №1 від 02.02.2024 р. сторонами виправлено допущену помилку. Відповідний документ надано митниці». З огляду на вищевказане вбачається, що не всі розбіжності, вказані митним органом були спростовані або усунені. Додатково зауважує, що у постанові від 01.10.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №140/947/20 адміністративне провадження № К/9901/6868/21, прийшов до висновку, що «Декларантом з приводу розбіжностей у документах не надано документів, які витребував митний орган і жодним чином не пояснив вказані розбіжності. За таких обставин, митний орган правомірно скористався наданим Митним кодексом України правом на самостійне визначення митної вартості імпортованого позивачем товару». Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасникам справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки позивачем не було надано документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст.55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Про факт її проведення свідчить відсутність будь яких зауважень з боку декларанта, надісланих як в паперовій так і в електронній формі. При цьому, звертаємо увагу, що чинним митним законодавством не визначено алгоритму їх проведення та документального підтвердження. Це спростовує твердження позивача, що «відповідач не проводив відповідні консультації».

Вказаний метод не міг бути застосований, оскільки встановлено, що товари по інших МД ввезено на інших комерційних умовах, ніж заявлений до митного оформлення товар.

Таким чином, представник позивача стверджує, що оскільки позивачем не було надано документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: За МД від 11.12.2023 №UA100180/23/519505 на рівні 9,59 євро/од.

Крім того зазначає, що згідно до цінової інформації ЄАІС, саме митна декларація ціна якої була взята за основу та вказана у Рішенні про коригування митної вартості 12.02.2024 року №UA205030/2024/000007/2, є найближча за часом оформлення до митної декларації у нашому випадку. Товар класифікується за таким же кодом УКТ ЗЕД як у даному випадку. Звертає увагу суду, що МД яка була використана митницею при коригуванні митної вартості ввезеного товару, оформлена за 1 методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору, та по якій не здійснювалось коригування митної вартості згідно граф 44 даних МД, де вказуються прийняті рішення про коригування митної вартості.

З огляду на наведене вище, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості від 12.02.2024 №UA205030/2024/000007/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

У поданій до суду відповіді на відзив від 22.03.2024 ОСОБА_1 заперечила проти доводів представника відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву та підтримала позицію, викладену у позовній заяві з огляду на наступне (а.с.212-215). Зокрема зазначає, що, відповідач багаторазово вказує про ненадання декларантом на вимогу митниці додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, що є неправдивим твердженням, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України (МКУ), належним чином з декларацією №24UA94U9 від 12.02.2024 подано всі відповідні документи, що підтверджують митну вартість товару, але митницею ігноруються, про що детально описано в позовній заяві.

Зазначає, що перешкоджання митницею в здійснені мною господарської діяльності підтверджується її діями, а саме - ігноруванням поданих документів що підтверджують фактичну вартість товару - перекручуванням фактів та підміна понять в документах в судових спорах, зокрема в відзиві на позов по даній справі - надумані розбіжності в поданих мною документах, на підставі яких виносяться рішення про коригування митної вартості що є причиною звернень до суду - ігноруванням рішень попередніх судів (перелічено в позовній заяві) де доведено фактичну вартість сировини, що імпортується з ціллю переробки.

Крім того, вказує, що посилання митниці на висновки Верховного суду по справах від 15.08.2019 №826/19400/15 та від 13.01.2021 №805/2942/16-а не заслуговують на увагу суду через те, що в даних справах суди в своїх висновках вказують на належність/необхідність витребування митницею у декларанта конкретних додаткових документів для підтвердження митної вартості. Натомість в нашому випадку документи брокером подані належним чином та в повній мірі, але Волинською митницею не беруться до уваги, ігноруються.

Наголошує, що відповідач жодного разу не зазначив які саме конкретно документи хотів би бачити для додаткового підтвердження фактичної заявленої вартості товару. Отже твердження митниці, що не подано якихось документів, а подані документи не містять належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості не відповідає дійсності. Отже розбіжності на які вказує відповідач є надуманими.

З урахуванням наведено просила позов задовольнити.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що між підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та Польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia «AVISO LOGISTICS» (продавець) 17.11.2020 укладено контракт №К2020-1 (а.с.14-15) відповідно до умов якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були у використанні (далі товар) в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях які становлять невід`ємну частину договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем за кожну партію окремо (п.1.1.-1.2.).

Ціна товару, що продається за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину договору. За обопільною згодою сторін ціни на товар можуть бути змінені (п.2.1.-2.2.).

Умови поставки товару за контрактом FCA-Люблін, згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс-2000». Поставка здійснюється з наданням наступних супроводжуючих документів: CMR, експортний інвойс (п.3.1., 3.5.).

Платіж за товар за даним контрактом проводиться на рахунок продавця авансом або платіж готівкою після отримання повідомлення від продавця про готовність замовлення до відвантаження (п.4.1.).

Приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до даних, зазначених в товаротранспортних накладних (п.5.1.).

Додатком №1 до контракту від 17.11.2020 сторони визначили специфікацію на товар у сумі 400 000,00 євро; додатком №2 від 10.05.2021 визначено, що сторони домовилися внести зміни до контракту, а саме: пункт 2.4. викладено у такій редакції «кількість товару за цим контрактом 800 000 шт.; пункт 2.5. виключено; специфікація №1 має новий вигляд (а.с.16).

Крім того, були укладені додаток №3 від 11.08.2021, №4 від 20.09.2021, №5 від 14.01.2022, №6 від 29.08.2022, додаток №7 від 28.01.2023 (а.с.17-19).

12.02.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України зазначеного товару декларант в інтересах ФОП ОСОБА_1 подав митну декларацію №24UA94U9 на товар: «Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1576 штук. Вага нетто 12300кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU» (а.с.10).

До митної декларації було подано наступні документи: митна декларація №24UA94U9 від 12.02.2024; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7; рахунок-фактура №1/02/2024 від 06.02.2024; платіжна інструкція оплати продавцю №83JBKLO2 від 19.02.2024 на 788.00 євро відповідно до рахунку-фактури №1/02/2024 від 06.02.2024 та контракту №K2020-1 від 17.11.2020, не подавались, так як оплата за товар здійснювалась після розмитнення; автотранспортна накладна CMR №б/н від 06.02.2024; експортна декларація №24PL301010E0167219 від 08.02.2024; експортна декларація вивозу товару №24IE529-400265 від 08.02.2024; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту №К2020-1 від 17.11.2020; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №1 від 02.02.2024 з додатком від 05.02.2024; договір з перевізником №1 від 02.02.2024 рахунок на оплату від перевізника №050224 від 05.02.2024 за транспортні послуги; оплата перевізнику платіжні інструкції №276 від 06.02.2024 та 3279 від 12.02.2024; довідка про розподіл транспортних; заява брокера №1 від 12.02.2024.

Крім того, декларантом відповідно до пункту 3 статті 52 МК України з власної ініціативи надано митному органу такі документи: контракт продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» з третіми особами № D-5 від 22.11.2021; специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021; комерційна пропозиція третіх осіб №D-5 від 22.11.2021; рахунок продавцю від третіх осіб №RE06 від 06.02.2024; оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» №0005400 від 06.02.2024; установчі реєстраційні документи третіх осіб «Burd Export Tyres» Nr 012 GewA 1; договір №Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини; договір №3 від 10.03.2021 безоплатного користування майном (позички); дозвіл №7 від 29.09.2020 року на викиди забруднюючих речовин виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації підприємцю ОСОБА_5 ; витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (опис технологічного процесу відновлення шин); відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання №3,4 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_5 №5 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_1 №6 від 25.01.2023; виписка з ЄДР код. від 04.06.2019р. та Витяг з реєстру платників єдиного податку. Реєстраційний номер 145. ФОП ОСОБА_1 ; свідоцтво про Державну реєстрацію серія НОМЕР_1 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ; Karta Charakterystyki видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції); звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21.01.2021; експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД; витяг з веб-ресурсу польського сайту httpswww.olx.pl інтернет-майданчик https://www.olx.pl/oferty/q-oddam-za-darmo-opony/ від 11.10.2022; фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора; обґрунтування імпорту б/в шин №1 від 07.03.2023; рішення судів; повідомлення митниці №7.3-153258 від 25.02.2022 стосовно митної вартості шин відновлених та шин бв (а.с.12-101).

За результатами аналізу поданих декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митний орган в електронному повідомленні декларанту зазначив про наступні розбіжності по МД 24UA94U9 від 12.02.2024: Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин» згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська».

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронних повідомленнях декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (а.с.42).

На електронні повідомлення митниці декларант подав пояснення та заяви від 12.02.2024 у яких надав пояснення щодо вказаних розбіжностях (а.с.93-97).

Проте Волинською митницею було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 (а.с.11).

У графі 33 спірного рішення зазначено, зокрема: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин» згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська» (а.с.11 зворот).

Одночасно із прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів Волинська митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000026 (а.с.10).

Товари за МД № 24UA94U9 від 12.02.2024 було випущено у вільний обіг за МД 24UA10U3 від 12.02.2024 (а.с.13).

Не погодившись з прийнятими рішеннями № №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 ФОП ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару: до митної декларації було подано наступні документи: митна декларація №24UA94U9 від 12.02.2024; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7; рахунок-фактура №1/02/2024 від 06.02.2024; автотранспортна накладна CMR №б/н від 06.02.2024; експортна декларація №24PL301010E0167219 від 08.02.2024; експортна декларація вивозу товару №24IE529-400265 від 08.02.2024; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту №К2020-1 від 17.11.2020; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №1 від 02.02.2024 з додатком від 05.02.2024; договір з перевізником №1 від 02.02.2024 рахунок на оплату від перевізника №050224 від 05.02.2024 за транспортні послуги; оплата перевізнику платіжні інструкції №276 від 06.02.2024 та 3279 від 12.02.2024; довідка про розподіл транспортних; заява брокера №1 від 12.02.2024.

Крім того, декларантом відповідно до пункту 3 статті 52 МК України з власної ініціативи надано митному органу такі документи: контракт продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» з третіми особами № D-5 від 22.11.2021; специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021; комерційна пропозиція третіх осіб №D-5 від 22.11.2021; рахунок продавцю від третіх осіб №RE06 від 06.02.2024; оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» №0005400 від 06.02.2024; установчі реєстраційні документи третіх осіб «Burd Export Tyres» Nr 012 GewA 1; договір №Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини; договір №3 від 10.03.2021 безоплатного користування майном (позички); дозвіл №7 від 29.09.2020 року на викиди забруднюючих речовин виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації підприємцю ОСОБА_5 ; витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (опис технологічного процесу відновлення шин); відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання №3,4 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_5 №5 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_1 №6 від 25.01.2023; виписка з ЄДР код. від 04.06.2019р. та Витяг з реєстру платників єдиного податку. Реєстраційний номер 145. ФОП ОСОБА_1 ; свідоцтво про Державну реєстрацію серія НОМЕР_1 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 ; Karta Charakterystyki видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції); звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21.01.2021; експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД; витяг з веб-ресурсу польського сайту httpswww.olx.pl інтернет-майданчик https://www.olx.pl/oferty/q-oddam-za-darmo-opony/ від 11.10.2022; фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора; обґрунтування імпорту б/в шин №1 від 07.03.2023; рішення судів; повідомлення митниці №7.3-153258 від 25.02.2022 стосовно митної вартості шин відновлених та шин бв (а.с.12-101).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів по МД №24UA94U9 від 12.02.2024 а саме: «Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1576 штук. Вага нетто 12300кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU» (а.с.12).

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3 571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4 542,00 польських злотих; згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58 870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22 000,00 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин» згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська».

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Щодо зауваження митного органу викладеного у рішенні № №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 про те, що згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3 571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 загальна вартість товару становить 788,00 євро (а.с.20). Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Ідентична сума зазначена і в платіжній інструкції №83JBKLО2 від 19.02.2024 (а.с.21).

Ціна товару в рахунку-фактурі №1/02/24 від 06.02.2024 (788,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 24UA94U9 від 12.02.2024 (графа 22) (а.с.12).

Суд відхиляє аргументи відповідача про наявність розбіжностей у поданих документах стосовно фактурної вартості товару. Так у спірному рішенні йдеться про те, що у рахунку-фактурі вартість товару становить 788,00 євро або 3 571,93 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 4 542,00 польських злотих.

Суд зауважує, що в рахунку-фактурі №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару зазначено 788,00 євро, що становить 3 571,93 польських злотих за курсом валюти 4,5329 злотих/євро станом на 12.10.2023. Позивач сплатила 788,00 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом №К2020-1 від 17.11.2020 є євро.

Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.

Тому за наведених обставин зазначення в митній декларації країни відправлення статистичної вартості товару 4 542,00 польських злотих, а в рахунку-фактурі788,00 євро або 3 571,93 польських злотих жодним чином не впливає на фактурну вартість товару, а тому не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо твердження митниці про те, що згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58 870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22 000,00 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024 суд вказує таке.

02.02.2024 між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та Фоп ОСОБА_2 (перевізник) укладено договір №1 про міжнародне перевезення вантажу (а.с.38-39). Відповідно до умов договору замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а перевізник зобов`язується здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні до умов заявок замовника, а замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами провізну плату (п.1.1.). Заявка є невід`ємною частиною договору в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування товару, кількість (вага) та пакування вантажу (за потреби), його особливі характеристики (за потреби), найменування, адреса відправника та одержувача вантажу, напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження, державні реєстраційні номери транспортного засобу, прізвище, ім`я, по-батькові водія транспортного засобу, особливі вказівки замовника, дата навантаження та розвантаження товару, строк виконання перевезення, розмір оплати (п.1.2.). Загальна вартість послуг по договору 1 000 000,00 грн. (п.1.3.).

Із заявки на транспорт №1 від 02.02.2024 до договору №1 від 02.02.2024 зазначено, що вартість фрахту за маршрутом Wurzburg Німеччина Любомль, Україна становить 52 870,35 грн. оплата на день вивантаження на рахунок перевізника (а.с.40). Відповідно до рахунку-фактури №050224 від 05.02.2024, наявного в матеріалах справи, підтверджено загальна сума, що підлягає до сплати становить 52 870,35 грн., а саме: транспортні послуги по перевезенню вантажу за маршрутом: Wurzburg Німеччина п/п Рава-Руська, Україна становить 40 000,00 грн.; за маршрутом п/п Рава-Руська Любомль (Волинська область) 12 870,35 грн. (а.с.41).

Оплата за надані послуги підтверджується платіжними інструкціями №276 від 06.02.2024 на суму 22 000,00 грн. та №279 від 12.02.2024 на суму 30 870,00 грн. (а.с.42, 101). Вказані платіжні інструкції було надано разом із митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості, що підтверджується витягом з АСМО «Інспектор» (а.с.95-97).

Крім того, Волинською митницею у рішенні №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 зазначено, що у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин» згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська».

Судом встановлено, що дійсно у заяві на перевезення №1 від 02.02.2024 пункт перетину кордону зазначено «Ягодин», однак в графі «особливі вказівки» зазначено: «автоперехід Рава-Руська». У рахунку-фактурі №050224 від 05.02.2024 та довідці про розподіл транспортних витрат №1 від 02.02.2024 зазначено п/п Рава-Руська (а.с.41,43). Однак як до суду, так і митному органу було надано додаток №1 від 05.02.2024 до заявки на транспорт №1 від 02.02.2024, з якого вбачається, що у зв`язку з блокадою кордонів в Польщі сторонами вирішувався оптимальний маршрут перевезення із зазначенням пунктів перетину кордону, «Ягодин» або «Рава Руська». В заявці на транспорт №1 від 02.02.2024 узгоджено перехід «Рава Руська» про що вірно зазначено в графі «особливі відмітки». Даним додатком сторони домовилися, що правильно вважати пункт перетину кордону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.100). Вказаний додаток підписано ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, правильність зазначеного автопереходу «Рава-Руська» підтверджується відбитками печаток Львівської митниці при перетині кордону в пункті пропуску «Рава-Руська» на рахунку-фактурі №1/02/2024 від 06.02.2024 продавця та автотранспортній накладній CMR б/н від 06.02.2024 (а.с.20, 22).

З урахуванням наведених обставин відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяють визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту (договору (угоди, контракту), а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (За МД від 11.12.2023 № UA100180/23/519505 на рівні 9,59 євро/од), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Поряд з тим з матеріалів справи слідує, що ввезення на митну територію України товару, аналогічного тому, щодо якого здійснювалося митне оформлення позивач здійснювала неодноразово, при цьому за тим самим контрактом №К2020-1 від 17.11.2020, укладеним із фірмою «Aviso Logistics sp.z.o.o». Ці обставини лише вказують на упередженість відповідача по відношенню до позивача.

Суд враховує, що імпорт зношених автомобільних шин саме як сировини здійснювався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для подальшої їх переробки (відновлення протектора), про що свідчать долучені до позовної заяви документи (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із зазначенням основного виду економічної діяльності «22.11 Виробництво гумових шин, покришок і камер; відновлення протектора гумових шин і покришок».

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних доказів щодо прийняття оскаржуваного рішення саме з названих у відзиві підстав відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на приведені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які йому передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товарів, а відтак оскаржуване рішення №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позовна заяви була подана через підсистему «Електронний суд», а згідно з частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці, якою винесені оскаржувані рішення, що стали підставою звернення до суду з цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у загальному розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №288 від 19.02.2024 та №291 від 27.02.2024 (а.с.9, 107).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ).

Суддя А.Я. Ксензюк