Справа № 160/5671/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2024 рокуСправа №160/5671/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального закладу «Ліцей №25» Кам`янської міської ради до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про скасування заходів реагування, -
Комунальний заклад «Ліцей №25» Кам`янської міської ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 05.03.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5671/24, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
У відповідності до наказу від 02 жовтня 2017 року №7, виданого Камянським МУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, посвідчення на перевірку від 13 листопада 2017 р. №355 Камянським міським управлінням ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області було проведено позапланову перевірку КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «СЕРЕДНЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА №25» КАМЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл., м.Камянське, вул.Воїнів-афганівців, 10.
За результатами перевірки складено акт позапланової перевірки щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 24.11.2017 №315.
Перевіркою виявлено та в акті перевірки зафіксовано порушення нормативно-правових актів з пожежної і техногенної безпеки, які становлять загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
не обладнано приміщення закладу системою протипожежного захисту до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей (п. 7.2 таблиця А.1 додаток А, п. 4 таблиця Б.1 додаток Б Державні будівельні норми України «Системи протипожежного захисту» ДБН В.2.5-56:2014), що є порушенням п.1.2 глави 1 розділу V;
допускається знижування класу вогнестійкості елементівзаповненняпрорізіву протипожежних перешкодах, а саме: не забезпечено огороджу вальні конструкції приміщення електрощитової протипожежними дверима з нормованою межею вогнестійкості (п. 6.31, таблиця 3. Державних будівельних норм України «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.1.1-7:2016), що є порушенням п.2.3 глави 2 розділу II ППБУ;
не забезпечено всі евакуаційні виходи з будівлі евакуаційним освітленням, що є порушенням п.2.31 глави 2 розділу III ППБУ;
не забезпечено виходи па покрівлю через протипожежні двері з відповідною межею вогнестійкості (п. 8.6. Державних будівельних норм України «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В. 1.1-7:2016), що є порушенням п.2.3 глави 2 розділу III ППБУ;
стелажі в приміщенні сховища бібліотеки виконані з горючих матеріалів, що є порушенням пп.6 п.6 розділу VIII наказу Міністерства освіти і науки України віл 15.08.2016 №974 «Про затвердження Правил пожежної безпеки дія навчальних закладів та установ системи освіти і науки України»;
не забезпечено вільне відкривання дверей евакуаційних виходів 2-го та 3-го поверхів старшої школи. При наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть замикатися лише на внутрішні запори, які легко відмикаються, що є порушенням п. 2.27, п. 2.37. глави 2 розділу III ППБУ;
грати на вікнах навчального закладу не виконано такими, що розкриваються, розсуваються або знімаються, під час перебування в цих приміщеннях людей грати мають бути відчиненими (зняті), що є порушенням п. 14 розділу III наказу № 974;
не надано акт проведення прихованих робіт, прихованого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів під натяжною стелею в приміщенні актового залу, що є порушенням п. 1.12 глава 1 розділ IV ППБУ, п. 2, п. 5 розділ V наказу № 974;
не забезпечено приміщення навчального закладу відповідними знаками безпеки, що є порушенням п. 8 розділ II ППБУ;
не забезпечено працюючий персонал та учнів засобамиіндивідуальногозахисту від вражаючих факторів, в зоні ураження яких знаходиться об`єкт, що є порушення п. 1 ПКМУ; п. 4.3. п. 4.10.1 п.4.3 №1200 ПТБ;
не узгоджено номенклатуру забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, що є порушенням п.4.3 ПТБ; п.п.9. 10. 11 ПКМУ №1200.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 у справі №804/8356/17 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області задоволено повністю.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., м.Камянське, вул.Воїнів-афганівців, 10 КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «СЕРЕДНЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА №25» КАМ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (код ЄДРПОУ 20289712), до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобов`язання зупинити експлуатацію вищезазначеного об`єкта.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №804/8356/17 апеляційну скаргу Комунального закладу «СЕРЕДНЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА №25» Кам`янської міської ради задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2017 року у справі № 804/8356/17 скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Воїнів-афганівців, 10 Комунального закладу «СЕРЕДНЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЯ ШКОЛА №25» Кам`янської міської ради (код ЄДРПОУ 20289712) до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобов`язання зупинити експлуатацію вищезазначеного об`єкта.

У період з 18.07.2023 по 20.07.2023 фахівцями Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Комунальним закладом «Ліцей №25» Кам`янської міської ради вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено акт позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 20.07.2023 №17.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) встановлено наявність порушень вимог законодавства, а саме:

1.не доукомплектовано шляхи евакуації (прохідні приміщення, коридори, холи, вестибюлі, сходові клітки, роздягальні) евакуаційним освітленням згідно норм належності (пункт 8.29 розділу 8 Державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Заклади освіти» ДБН В.2.2-3:2018), що є порушенням пункту 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

2.не обладнано будівлю пристроєм від прямого попадання блискавки та вторинних її проявів (ДСТУ EN 62305-1:2018), що є порушенням пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ;

3.допускається улаштування глухих (незнімних) металевих ґрат на вікнах приміщень закладу, на першому поверсі, де проходить навчальний процес, а саме: кабінет інформатики (початкова школа), кабінет обслуговуючий праці, коридор. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті) (абзац 3, пункт 14 розділу III Наказу МОН №974 від 15.08.2016), що є порушенням пункту 2.16 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

4.допускається улаштування залізної решітки на шляху евакуації з бібліотеки по сходах (абзац 9, пункт 14 розділу ІІІ Наказу МОН№ 974 від 15.08.2016), що є порушеннямпункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

5.не забезпечено освітлення пожежних драбин та всіх входів у будівлі, що є порушенням пункту 1.10 глави 1 розділу ІІІ ППБУ;

6.не забезпечено освітлення адресного вказівника у темний час доби, що є порушенням пункту 2.22 глави 1 розділу ІІІ ППБУ;

7.не забезпечено підтримання експлуатаційної придатності системи протипожежного захисту відповідно до вимог технічної документації підприємств-виготовлювачів та затверджених регламентів робіт з технічного обслуговування, а саме: пристрої ручного пуску мають бути опломбовані (пункт 4.1.6 глави 4.1 розділ 4 Національного стандарту України «Системи протипожежного захисту Настанова з підтримання експлуатаційної придатності» ДСТУ 9047:2020), що є порушенням пункту 1.4 глави 1 розділу V ППБУ.

Позивач, вважаючи, що порушення, які стали підставою для застосування заходів реагування рішенням суду у справі №804/8356/17, усунені, звернувся до суду із цим позовом для скасування заходів реагування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

Частиною перша статті 3 Закону № 877-Vвизначає, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною першоюі четвертою статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

За правилами частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Абзацом першим частини п`ятої статті 4 Закону №877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень (абзац другий частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V).

Відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону № 877-V,у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Суд зазначає, процедура відновлення експлуатації (роботи) об`єктів після застосування заходів реагування до 15.12.2017 передбачала звернення суб`єкта господарювання до суду в порядку частини дванадцятої статті 183-2 КАС України (у редакції чинній до 15.12.2017), із заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджувалося відповідними доказами. Така заява могла бути подана до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції. Зокрема, нова редакція КАС України не визначає процедуру скасування вжитих заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V (у редакції, що діяла на час звернення до суду з цим позовом, яка не зазнала змін і на даний час) відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Оскільки положення КАС України з 15.12.2017 не встановлюють особливості процедури скасування заходів реагування, а Закон № 877-V є спеціальним у спірних правовідносинах, суд вважає, що в такому випадку слід керуватися нормами цього Закону.

Наведений правовий висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 2340/5120/18, від 24.06.2020 у справі № 520/3948/19.

Комплексний аналіз наведених положень законодавства в контексті встановлених судом фактичних обставин дає підстави для висновку, що у даному випадку законодавець не наділив суд правом підміняти функції органу державного нагляду (контролю) та приймати рішення про скасування заходів реагування та поновлення експлуатації Комунального закладу «Ліцей №25» Кам`янської міської ради

При цьому, суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази органу державного нагляду (контролю) скасувати заходи реагування самостійно.

Також, відповідач в поданих поясненнях вказує, що залишаються невиконаними 2 порушення з Акту №315 від 24.11.2017, а саме: п. 3 - не забезпечено всі евакуаційні виходи з будівлі евакуаційним освітленням; п.7 - грати на вікнах навчального закладу не виконано такими, що розкриваються, розсуваються або знімаються, під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчиненими (зняті). При цьому, окрім 2 порушень, які стали підставою для звернення до суду за Актом №315 від 24.11.2017 про застосування заходів реагування, що застосовані рішенням суду у справі №804/8356/17, зафіксовано ще 5 нових порушень, і такі обставини викладені в Акті від 20.07.2023 №17, а отже, відсутні підстави скасовувати заходи реагування.

Поряд з цим, матеріали справи не свідчать, що позивач звертався до Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про скасування заходів реагування, а тому відповідно і відсутнє з цього приводу рішення органу державного нагляду.

Суд зазначає, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, або інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах.

В рамках даного спору позивачем не оскаржуються відмова відповідача у скасуванні заходів реагування чи протиправна бездіяльність у розгляді повідомлення про усунення виявлених порушень.

З матеріалів справи не встановлено наявності рішень/дій/бездіяльності відповідача, які б тягнули за собою будь-які негативні для позивача наслідки.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного способу захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (до прикладу, пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України», пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та не спростовано доводи відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, правові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72-77, 242-246, 255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяві Комунального закладу «Ліцей №25» Кам`янської міської ради (, місцезнаходження: 51928, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, вул. Воїнів-афганців,10) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Короленка, 4) про скасування заходів реагування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова