Справа № 727/2110/24
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2110/24
Провадження № 2-а/727/23/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Гелич К.Г.

за участю сторін:

позивача Брижак В.І.

представника відповідача Гроссу Д.М.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства, за позовною заявою ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (; юридична адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 24) про визнання протиправною та скасування постанови серії ГАА №429380 від 12.02.2024 року про адміністративне правопорушення, - ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови старшого інспектора СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції серії ГАА №429380 від 12.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП з накладенням на неї штрафу в розмірі 850 гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обгрутування позову вказує на те, що 12.02.2024 року старшим інспектором СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції винесено постанову серії ГАА №429380 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, вона, ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Зазначає, що за вчинення даного адміністративного правопорушення на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стверджує, що копію вказаної постанови інспектором поліції їй надано не було, а примірник оскаржуваної постанови вона отримала поштовим листом 20.02.2024 року.

Позивачка вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, а зазначені в ній обставини події не відповідають дійсності. Стверджує, що зазначені в оскаржуваній постанові обставини того, що вона 12.02.2024 року о 20:51 год. здійснила завідомо неправдивий виклик поліції не відповідають дійсності, оскільки чоловік її доньки ОСОБА_2 в той день знову вчиняв домашнє насильство відносно неї, ОСОБА_1 , та перешкоджав їй потрапити до власного житла, у зв`язку з чим вона була змушена викликати працівників поліції. Вказує, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_1 , що підтверджується численними терміновими заборонними приписами винесеними відносно нього, які ОСОБА_2 не виконуються.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги посилається на те, що нею працівникам поліції були наведені конкретні факти і обставини, які на її думку свідчать про вчинення відносно неї адміністративного правопорушення та які б мали бути перевірені працівниками поліції. Просить скасувати постанову старшого інспектора СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції серії ГАА №429380 від 12.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням на неї штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рух по справі та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.03.2024 року відкрито провадження по справі.

23.06.2024 року представником відповідача ГУНП у Чернівецькій області, ОСОБА_3 , скеровано до суду відзив на позовну заяву. Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення зазначив, що 12.02.2024 року на спецлінію 102 нідійшов виклик позивачки з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства, зокрема вказувала на те що донька та зять вигнали її з квартири. Стверджує, що прибувши на місце події, до співробітників поліції звернулася ОСОБА_1 , яка повідомила, що її зять ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 вигнали її з квартири, а також ОСОБА_2 забрав ключ від кімнати заявниці, однак під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , останні не підтвердили вказаних позивачкою обставин. Зазначає, що під час спілкування поліцейських з позивачкою, остання пред`явила для огляду відеозаписи з місця події, які на її думку мали б підтвердити факт вчинення домашнього насильства відносно неї. Разом з цим, під час їхнього огляду працівниками поліції було встановлено, що версія подій не підтвердилась, а висунуті претензії до її зятя ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_4 виявилися безпідставними. Старший інспектор СПДН ВП ЧРУП старший лейтенантнт поліції ОСОБА_5 , з`ясувавши усі обставини справи, оцінивши докази, прийняла рішення в порядку ст. ст. 222, 268-279, 283 КУпАП притягнути позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 850 гривень за порушення ст. 183 КУпАП, оскільки подія, про яку вказала заявниця у своєму повідомленні на спецлінію 102, не підтвердилась. На спростування доводів наведених позивачем, вказує на те, що ОСОБА_1 в позові вказує ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно неї, та йому неодноразово були винесені термінові заборонні приписи, які він не виконує. Представник відповідача просить врахувати те, що складені адміністративні матеріали не є доказом по даній справі про адміністративне правопорушення, а є тільки фактом фіксації вчинення правопорушення передбаченого ст.173-2, оскільки вище зазначені матеріали були складені до початку події, яка мала місце 12.02.2024 року. Зауважує також на тому, що у кожного з вказаних тимчасових заборонних приписів на момент події, 12.02.2024, закінчився термін дії (останній, від 29.01.2024 діяв до 08.02.2024). Таким чином, факт перебування ОСОБА_2 за місцем проживання позивачки нічим не обмежувався. Вказує на те, що в даному випадку обставини, вказані у позовній заяві про те, що відносно ОСОБА_1 12.02.2024 вчинялося домашнє насильство її зятем та донькою не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставині викладені в позовній заяві. Пояснила, що на момент приїзду працівників поліції, двері в кімнату були відчинені а ключі від кімнати де вона проживає в квартирі знаходилися в неї в кишені. Вказала, що зять ОСОБА_2 систематично відносно неї здійснює домашнє насильство. Вважала, що працівників поліції вона 12.02.2024 року викликала правомірно.

Представник відповідача ГУНП у Чернівецькій області, Гроссу Д.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача Гросу М. в наданих поясненнях вказав, що під час розгляду справи про адмін. правопорушення старшим інспектором ЧРУП ОСОБА_5 було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст. ст. 276-277, ст. ст. 278-279 та ст. 280 КУпАП, в ході чого було з`ясовано, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, а саме порушила вимоги ст. 183 КУпАП та здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. Зазначає, що всі обставини справи поліцейськими було з`ясовано вірно, оскільки по приїзду працівників поліції факту вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 виявлено не було. А тому враховуючи вищевикладене вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Просив звернути увагу на те, що у кожного з вказаних позивачкою тимчасових заборонних приписів на момент події, 12.02.2024, закінчився термін дії (останній діяв до 08.02.2024 року), а тому факт перебування ОСОБА_2 за місцем проживання позивачки нічим не обмежувався та був законним. Вказав на те, що працівниками поліції 12.02.2024 року на місці події було встановлено, що позивачка не була обмежена в доступі до квартири, оскільки мала при собі ключі, до того ж було встановлено, що квартира була відчиненою. Відтак доводи позивачки не мають належного підтвердження, оскільки по приїзду працівників поліції факту вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 виявлено не було. Просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення. Статтею 77 КАС України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У відповідності до ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що 12.02.2024 року старшим інспектором СПДН ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції винесено постанову серії ГАА №429380 по справі про адміністративне правопорушення та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.14).

Терміновими заборонними приписами Серії АА №2638254 від 16.12.2023, Серії АА №271788 від 18.12.2023, Серії АА №263815 від 14.01.2024, Серії АА №380904 від 29.01.2024, Серії АА №381170 від 29.02.2024 року ОСОБА_2 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 , а також перебувати у місці проживання ОСОБА_1 (а.с.12-15, 37-38).

Витягами з ЄРДР від 08.02.2024 року та від 30.01.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 зверталася в поліцію із заявами про те, що ОСОБА_2 вчиняє насильство психологічного характеру щодо неї (а.с.39-42).

Згідно витягу №608298-3 від 16.04.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою АДРЕСА_1 всього зареєстровано 8 осіб, у тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.143).

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2024 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.144).

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.10.2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.145-146).

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.10.2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.147).

Положеннями ч. 1, 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно,зокрема здотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 83 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Судом, при дослідженні матеріалів справи, зокрема аудіо запису долученого до відзиву, встановлено, що 12.02.2024 на спецлінію 102 нідійшов виклик позивача ОСОБА_1 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства, остання стверджувала, що донька та зять вигнали її з квартири (а.с.122). ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що її зять ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 вигнали її з квартири, а ОСОБА_2 забрав ключ від кімнати позивачки.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, під час спілкування поліцейських з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , останні не підтвердили вказаних позивачем обставин. Крім того, факт того, що позивачка не мала змоги зайти до квартири спростовується показами допитаних у судовому засіданні під присягою свідків, зокрема ОСОБА_5 (старшого інспектора сектору протидії домашньому насильства відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області), яка вказала на те, що коли вони, працівники поліції прибули на місце події 12.02.2024 року, позивачка безперешкодно зайшла в квартиру. Зазначила, що в позивачки була наявна зв`язка ключів, близько 10-12 ключів, однак, коли вони попросили пошукати ключ у зв`язці позивачка категорично відмовилась. ОСОБА_5 , зауважила на тому, що двері були відчиненими, проте позивачка наполягала на тому, що двері зачинені, а ключ забрав ОСОБА_2 . Свідок зазначила, що ключів у ОСОБА_6 не було виявлено. Вказала на те, що позивачка ОСОБА_1 зустріла їх, та відчинила вхідні двері ключем.

Допитаний у судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_7 (інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області) дав аналогічні зі своєю колегою покази. Вказав на те, що під час огляду відеозапису з відеокамер з місця події ознак домашнього насильства виявлено не було. Відтак, як вбачається з матеріалів справи, старший лейтенантнт поліції ОСОБА_5 прийняла рішення в порядку ст. ст. 222, 268-279, 283 КУпАП притягнути позивачку до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 850 гривень за порушення ст. 183 КУпАП, оскільки подія, про яку вказала заявниця у своєму повідомленні на спецлінію 102, не підтвердилась.

У відповідності до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 285 КУпАП ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови, від копії постанови про адміністративне правопорушення заявниця відмовилася, у зв`язку з чим така була направлена їй поштовим зв`язком, що підтверджується копією поштової квитанції про направлення постанови (а.с.115). Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини 3 статті 286 КАС).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (частина 1 статті 245 КУпАП). Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 в позові посилалася на те, що її зять ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Зазначає, що ОСОБА_2 неодноразово були винесені термінові заборонні приписи, які він не виконує.

Разом з цим, суд зауважує на тому, що вказані нею адміністративні матеріали не є доказом по даній справі про адміністративне правопорушення, а є тільки фактом фіксації вчинення правопорушення передбаченого ст.173-2, оскільки вони були складені до початку події, яка мала місце 12.02.2024 року.

Крім того, як встановлено судом, у кожного з вказаних тимчасових заборонних приписів на момент події, 12.02.2024, закінчився термін дії (останній, від 29.01.2024 діяв до 08.02.2024).

Таким чином, факт перебування ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_1 нічим не обмежувався. Поліцейськими, які прибули на місце події та з`ясовували обставини справи, не було встановлено факту вчинення правопорушення громадянинами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та в ході чого було встановлено, що такої події, про яку вказала Позивачка (заявник) на спецлінію 102, не було. Відтак, обгрунтованих та законних підстав для винесення тимчасового заборонного припису стосовно зятя позивачки ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено не було.

Як вбачається з відозапису з бодікамери поліцейського, єдиним доказом вчинення відносно позивачки ОСОБА_1 домашнього насильства слугував виключно відеозапис позивачки, який остання не надала суду для огляду, та який, як вже було зазначено досліджувався поліцейськими під час перебування на місці події та надано йому відповідну оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі № 760/2846/17.

Згідно п. 53 рішення ЄСПЛ по справі Справа «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто доводи сторін мають бути доста вагомими, чіткими і узгоджених між собою.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення учасників справи, судом не вбачається належних та допустимих доказів вчинення домашнього насильства відносно позивачки ОСОБА_1 , оскільки надані нею письмові докази жодним чином не стосуються події, яка мала місце 12.02.2024 року. Будь-яких інших доказів вчинення домашнього насильства відносно себе позивачка не пред`явила.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, судом встановлено, що при розгляді даної справи факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, знайшов своє підтвердження та обгрунтування у всебічно та повно досліджених судом доказах, а також у доводах представника відповідача, наведені ним у судовому засіданні про наявність підстав для складення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови безпідставними та в задоволенні яких слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5,9,72,77,80,90,94,229,242,245,246,

250,255,271,286,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області () про поновлення строку звернення в суд та скасування постанови старшого інспектора СПДН ВР ЧРУП ГУНП у Чернівецькій області (серії ГАА №429380 від 12.02.2024 року) про притягнення ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 850 грн., закритті провадження в справі та стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів (ст.286 КАС) України), з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.