Справа № 580/2616/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року справа № 580/2616/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/2616/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

14.03.2024 вх. №13441/23 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, просить: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по день фактичної виплати (24 лютого 2024 року).

15.04.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач не зазначив суму очікуваної виплати - компенсації втрати частини доходу для розрахунку сплати судового збору за вимогу майнового характеру та не просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у не нарахуванні компенсації.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

Позивач просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , проте вимогу визнати протиправні дії Військової частини щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивач також формував у вирішеній справі №580/2861/23. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до судового рішення, що набрало законної сили у справі № №580/2861/24, яке усуперч вимог п.5 ч.5 ст.160 КАС України не надано до матеріалів справи.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог позивач, покликаючись на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначає, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/2861/23 фактичний розрахунок відповідачем проведений 24.02.2024, що (на думку позивача) є підставою для нарахування та виплатити компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позовні вимоги не визнав. 17.04.2024 вх. №19718/24 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що право на компенсацію втрати частини доходу за порушення строків його виплати виникає лише у разі, якщо такий дохід має постійний, а не разовий. Індексація грошового забезпечення не є доходом у розумінні Закону №2050, тому нарахування у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення №2050 не передбачено.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що згідно витягу з наказу від 26.02.2021 №43 по стройовій частині ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас (наказ по особовому складу від 15.02.2021 №9) та з 26.02.2021 виключений зі списків особового складу частини, усіх видів забезпечення.

Рішенням у справі №580/2861/23, що набрало законної сили 11.01.2024 (знеособлено в ЄДРСР 111689864 - суд встановив з бази діловодства суду) адміністративний позов задоволений частково, зокрема: зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 із встановленням базового місяця січень 2008 року та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Згідно виписки по рахунку позивача від 24.02.2024 відповідач на виконання рішення суду у справі №580/2861/23 нарахував і виплатив грошове забезпечення у сумі 85751,95 грн.

Представник позивача додає до позову копію заяви від 04.02.2024 до військової частини НОМЕР_2 , де просить нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення за період 01.12.2015 по 28.02.2018 року, проте доказів звернення позивача до військової частини НОМЕР_2 про нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати (24 лютого 2024 року) до позовної заяви не додає, позаяк вимоги формує щодо несвоєчасної виплати компенсації саме за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати (24 лютого 2024 року).

Позивач, вважаючи бездіяльність протиправною щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати (24 лютого 2024 року), звернувся до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону №2282). Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - Закон №2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050 підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника, така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Згідно із п.3 Порядку № 159 компенсації належать такі грошові доходи, що одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Верховний Суд у постановах від 03.07.2018 року у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а, від 04.03.2020 у справі №219/11809/15-а, від 11.12.2020 у справі 200/10820/19-а та від 21.10.2021 у справі №200/613/19-а зазначає: основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі індексації грошових доходів громадян). Кошти, що належать нарахуванню у порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі індексації грошових доходів громадян, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Згідно з п.5 ст.242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно з ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі №460/4188/20 зазначив (п.24-25) (ЄДРСР 101150404): необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до установи із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Доказів звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 із заявою про нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення саме за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати (24 лютого 2024 року) відповідно до Закону № 2050 та відповіді (розпорядчого документа щодо розгляду такої заяви) військової частини НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_1 у виплаті компенсації за спірний період (з 01.01.2016 по день фактичної виплати - 24 лютого 2024 року) матеріали справи не містять, тому вимоги є необгрунтованими.

Беручи до уваги, що згідно з оціненими доказами і перевіреними доводами ні позивач, ні представник позивача не зверталися до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації саме за спірний період по день фактичної виплати 24 лютого 2024 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за відсутності підтвердження, що відповідач відмовляв позивачу саме у виплаті компенсації щодо спірного періоду, тому право позивача не порушене суб`єктом владних повноважень за відсутності нелегітимних очікувань під час звернення представника позивача про отримання інформації, тому звернення до суду з цим позовом є передчасним.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч.2 ст.1 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18 ЄДРСР 83647809).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд бере до уваги, що саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про ймовірне порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Враховуючи те, що позивач до військової частини НОМЕР_2 із заявою про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за спірний період саме з 01.01.2016 по день фактичної виплати 24 лютого 2024 року не звертався (у заяві від 04.02.2024 - реєстрація відповідачем 04.03.2024 - адміністративний позов поданий 11.03.2024 ідентифікатор 809) позивач просив про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення за період 01.12.2015 до 28.02.2018), проте строк на надання відповіді не сплив (не йдеться про інформаційний запит щодо доступу до публічної інформації), а відповідач станом на час звернення до суду не допустив протиправної бездіяльності - не відмовляв ОСОБА_1 у виплаті за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати - 24 лютого 2024 року відповідної компенсації (суму позивач не розрахував і не обгрунтував, передчасно звернувся до суду за відсутності доказів порушеного права як на мотивовану відповідь так і на здійснення розгляду звернення) на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, тому суд не встановив порушеного права і доходить висновку про відсутність порушенння майнового права позивача та не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову. Оскільки відповідач на виконання рішення суду у справі №580/2861/23 нарахував і виплатив грошове забезпечення у сумі 85751,95 грн з 01.12.2015 до 28.02.2018, то .

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Аналіз п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із ч.2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави дійти висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів. Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має зважити на предмет та підстави позову; перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Подібна правова позиція викладена в постановах ВПВС від 21.032018 у справі № 490/8128/17, 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, 18.12.2019 у справі № ЗП/9901/4/19, 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, 25.03.2020 у справі № 805/3982/17-а, а також у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 240/8644/20, 16.02.2022 у справі № 560/4971/21, 26.05.2022у справі № 640/14577/20, 08.03.2023 у справі № 701/589/22, 20.07.2023 у справі № 160/20070/21.

У цій справі позовні вимоги зобов`язального характеру сформовані щодо очікуваного майна - компенсації втрати доходу, тобто не стосуються питань соціального захисту позивача як учасника бойових дій (посвідчення УБД серії НОМЕР_4 ).

Подібний висновок щодо звільнення від сплати судового збору учасника бойових дій, який звернувся з позовом з вимогою майнового характеру - про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку під час звільнення сформований у постанові Верховного Суду від 20 липня 2023 року у справі № 160/20070/21.

Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви з вимогою майнового характеру (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028х0.4), проте розрахунку компенсації втрати якої саме суми доходу не надав.

Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати не розподаляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: військова частина НОМЕР_2 [ АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ].

Суддя Лариса ТРОФІМОВА