Справа № 143/244/24
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/244/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2024 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

з участю секретаря Москаленко С. П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Погребище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1594129 від 05.03.2024, -

Встановив:

14.03.2024 до суду подано цю позовну заяву, згідно з якою ОСОБА_1 оскаржив постанову поліцейського відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Мацапури Дмитра Андрійовича серії ЕНА №1594129 від 05.03.2024 про накладення на нього штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 05.03.2024 поліцейським відділу діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Мацапурою Д. А. було винесено постанову серії ЕНА №1594129, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн за те, що 05.03.2024 о 20 год. 44 хв. по вул. Сквирській с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області він керував транспортним засобом «ГАЗ 3102», д. н. з. НОМЕР_1 , з встановленим ГБО без відповідного дозволу, чим порушив п. 31.3«а» ПДР України.

Позивач стверджує, що жодних правил дорожнього руху він не порушував, оскільки, на його думку, встановлення ГБО на транспортному засобі не є переобладнанням автомобіля, а тому не потребує реєстрації в уповноважених органах МВС.

Крім того, при винесені постанови поліцейським була порушена процедура розгляду справи, не було оформлено протокол про адміністративне правопорушення та не з`ясовано усіх обставин справи.

З огляду на зазначене просить зазначену вище постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

05.04.2024 на виконання вимог ухвали суду недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.04.2024 неналежного відповідача поліцейського діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 було замінено на належного Головного управління Національної поліції у Житомирській області. Визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

14.05.2024 від відповідача Головного управління Національної поліції у Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що стягнення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП накладено поліцейським в межах наданих йому повноважень під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

22.05.2024 позивач ОСОБА_1 надав письмові пояснення на відзив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути у її відсутності та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити з таких міркувань.

Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 05.03.2024 поліцейським відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА №1594129, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Як вбачається зі змісту постанови, 05.03.2024 о 20 год. 44 хв. по вул. Сквирській с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області він керував транспортним засобом «ГАЗ 3102», д. н. з. НОМЕР_1 , з встановленим ГБО без відповідного дозволу, чим порушив п. 31.3«а» ПДР України експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм (а. с. 5).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.3«а» ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

В свою чергу, п.п. «б» п.32.2 ПДР установлено, що переобладнання транспортних засобів узгоджується з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно до ч. 4 ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1992 №47 затверджено зразки національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів, у тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, де передбачена графа Тип пального Р.2.

Відповідно до пункту 1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2010 №607, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Таким чином, встановлення газобалонного обладнання на транспортний засіб вважається переобладнанням і повинно бути узгоджено з сервісним центром МВС відповідно до встановленої процедури і така інформація має бути вписана у свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

Частиною 1 ст.121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення на позовну заяву надав суду відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції.

Оглянувши вказаний відеозапис судом було встановлено, що на відеозаписі зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, під час якого водій ОСОБА_1 визнав факт встановлення на його транспортному засобі ГБО, однак категорично заперечував, що встановлення ГБО потребує реєстрації.

Таким чином, позивачем порушено вимоги вищевказаного законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, то суд зазначає наступне.

Положеннями п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У вказаних випадках, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року (далі - Інструкція) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до п. 4 розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частинами 2-3 ст.283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому скасуванню не підлягає.

При такому вирішенні позову судові витрати по справі, понесені позивачем, слід покласти на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1594129 від 05.03.2024, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.06.2024.

Суддя