Справа № 160/14370/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В., розглянувши заяву ТОВ «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» про забезпечення адміністративного позову у справі №160/1552/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД» ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» щодо незавершення валютного нагляду за експортною операцією Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД» ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» згідно договору № В-01/23 від 16.10.2023 р. на суму 91 481,12 євро;
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Заява обґрунтована посиланням на те, що предметом позову по даній справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незавершення валютного нагляду за експортною операцією Позивача згідно договору № В-01/23 від 16.10.2023 р. на суму 91 481.12 євро., та зобов`язання вчинити дії щодо завершення валютного нагляду за дотриманням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» граничних строків розрахунків за договором № В-01/23 від 16.10.2023 р.
Порушення резидентами граничного строку розрахунків, згідно із частиною п`ятою ст. 13 Закону №2473, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.
Також відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про валюту і валютні операції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право щодо адекватно вчиненого порушення застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100% суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.
У випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача (застосування пені та штрафу в значному розмірі) до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Невжиття таких заходів може унеможливити чи ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Позивач, який продовжує працювати на економіку країни в умовах війни, створюючи робочі місця й сумлінно сплачуючи податки, який вже поніс збитки, втративши товар у зв`язку з вчиненням відносно нього кримінального правопорушення, в разі не забезпечення його позовних вимог понесе додатковий тягар у вигляді штрафних санкцій до 100 % від суми операції в разі, якщо відповідач надасть інформацію про порушення термінів валютного нагляду до Національного банку України, що в свою чергу спричинить накладання штрафних санкцій на позивача.
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Таким чином, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).
Судом встановлено, що Банк здійснює валютний контроль за дотриманням ТОВ «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» граничних строків розрахунків за експортними операціями позивача згідно договору № В-01/23 від 16.10.2023 року із компанією SAS VAUDRY DISTRIBUTION.
На виконання договору був поставлений товар на суму 91 481.12 євро, але всупереч вимог договору не сплачений. Більш того, контрагент перестав виходити на зв`язок, а на офіційному сайті компанії SAS VAUDRY DISTRIBUTION з`явилась інформація, що під її ім`ям шахраї скеровують підроблені замовлення.
20.02.2024 року із заявою за вих. № 11 позивач звернувся до відповідача з проханням зняти з валютного контролю експортну операцію згідно договору № В-01/23 від 16.10.2023 року, обґрунтовуючи свою вимогу втратою товару, й відповідно, відсутністю предмету контролю.
Відповідачем відмовлено у знятті з валютного контролю експортної операції, здійсненої позивачем за договором № В-01/23 від 16.10.2023 року.
Товариство вважає, що Банк мав всі підстави для прийняття рішення про закінчення валютного контролю, однак цього не зробив, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Разом з тим, звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач не довів належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову. Доводи заявника зводяться лише до припущень такого ускладнення.
Тобто, підстави вважати, що зазначені вище дії або бездіяльність відповідача мають очевидні ознаки протиправності та порушують права позивача, на даний час відсутні, оскільки такі обставини підлягають встановленню саме в ході розгляду справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи надають суду.
Крім того, обраний позивачем захід забезпечення позову впливає на права та інтереси Національного банку України, який не є учасником справи, при цьому суд не врахував, що встановлення заборони на подання НБУ відповідної інформації може призвести до обмеження законної діяльності цього органу.
Верховний Суд в постанові від 27.09.2023 у справі №280/5917/22 вказав, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності дій або бездіяльності, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що дії або бездіяльність явно суперечать вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17, постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №420/4037/20, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність обставин, визначених у ст. 150 КАС України для вжиття заходів забезпечення позову.
На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 150-156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви ТОВ «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» про забезпечення позову у справі №160/1552/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «ПАВЛОГРАДСПЕЦМАШ» до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона