Справа № 760/915/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/915/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді -Букіної О.М.,

при секретарі-Кавун В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1203965 від 07.01.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

-скасувати постанову серії ЕНА № 1203965 від 07.01.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680. 00грн.;

- стягнути з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.01.2024 приблизно о 19 год. 59 хв. вона керувала власним транспортним засобом Citroen C3 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебували чоловік та дитина (6 років). Рухаючись у м. Києві по пр-ту Берестейському біля буд. № 96 вона призупинилася з правого боку з ввімкненням аварійної сигналізації, нікому не заважаючи і знаходячись всередині автомобіля у зв`язку з раптовим погіршенням самопочуття, а саме: першіння та свербіж у горлі, кашель, інтенсивна сльозотеча та головокружіння. Іншої потреби для зупинки не було. Це була вимушена зупинка, щоб не наражати на небезпеку себе, своїх рідних та інших учасників дорожнього руху, яка тривала менше 5 хв.

У цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції та до її автомобіля підійшов працівник поліції, зазначивши, що вона здійснила зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушила ч.3 ст.122 КУпАП - ненадання переваги в русі, у т.ч. порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Далі працівник поліції попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого пішов до службового автомобіля, з якого через деякий час вийшов інший працівник поліції з постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що їй не було роз`яснено її права та постанова складалася без врахування її зауважень та пояснень, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та не дав їй можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі. Постанову вона не брала.

Крім цього позивач стверджує, що за вказаних обставин допущене нею порушення Правил дорожнього руху вчинене у стані крайньої необхідності, оскільки відчула раптове погіршення самопочуття, а саме першіння та свербіж у горлі, кашель, інтенсивну сльозотечу та головокружіння, а тому за ст.17 КУпАП не може нести відповідальність за це.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки вона здійснила вимушену зупинку автомобіля з ввімкненням аварійної сигналізації у зв`язку з раптовим погіршенням самопочуття, щоб уникнути завдання шкоди здоров`ю та майну інших учасників дорожнього руху.

У зв`язку з поганим самопочуттям 08.01.2024 позивач звернулася до медичної служби ЦУС МОУ, про що здійснено запис у медичну книгу та встановлено діагноз ГРВІ.

Таким чином позивач вважає, що підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні, отже постанова серії ЕНА №01203965 від 07.01.2024 підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням викладеного вище, просить суд позовні вимоги задовольнити.

12.01.2024 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву залишено без розгляду та надано строк позивачу для усунення недоліків.

25.01.2024 на виконання вимог ухвали до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст.162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України.

08.03.2024 до суду представником Департаменту патрульної поліції подано відзив, який містить заперечення на позов. У поданому відзиві представник зазначає, що під час несення служби 07.01.2024 екіпажем патрульної поліції виявлено транспортний засіб «Citroen С3», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів по пр-ту Берестейському у м. Києві, позначеної дорожнім знаком 5.11.

Інспектор підійшов до водія, яким є позивач, та роз`яснив, що вона порушила п.17.1 ПДР, оскільки на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, забороняються рух та зупинка транспортних засобів, отже в її діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з цим позивача притягнуто до адміністративної відповідальноті з накладенням штрафу у розмірі 680,00 грн.

На підтвердження відомостей, вказаних у відзиві, представник відповідача надав відеозапис з портативного реєстратора інспектора.

З урахуванням викладеного вважає, що постанова притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірною, таким чином підстави для задоволення позову відсутні.

Від позивача відповіді на відзив до суду не надійшло.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.01.2024 щодо ОСОБА_1 працівником поліції - інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Бойком Сергієм Володимировичем винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 19 год. 55 хв. за адресою м.Київ, проспект Берестейський, 96, керуючи транспортним засобом «Citroen C3», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим порушила п. 17.1 ПДР.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕНА № 1203965 від 07.01.2024 та інші матеріали справи, суд вбачає наступне.

Постанову виніс ком. взвода 2 взвод 5 рота 4 бат. ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Бойко Сергій Володимирович як посадова особа Національної поліції на місці вчинення правопорушення в межах покладених на нього повноважень.

Згідно зі ст. 6, ст. 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, забезпечує публічний порядок та безпеку, що закріплено у ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, відповідно до покладених на поліцію повноважень, що визначено ст. 22 вказаного вище Закону, поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє такі виявлені правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про адміністративні правопорушення на транспорті, передбачені ст. 122 КУпАП.

У випадках, передбачених ч. 4 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення зафіксоване за допомогою портативного реєстратора поліцейського, на відеозаписі якого чітко зафіксовано, що автомобіль водій автомобіля «Citroen C3», д.н.з. НОМЕР_1 , яким є позивач, здійснює зупинку на смузі для руху маршрутних траспортних засобів більше 5 хвилин.

Враховуючи викладені норми, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та правильно застосував норми матеріального права.

Оглянувши вказаний вище відеозапис, суд вважає, що обставини, зазначені у оскаржуваній постанові, підтверджують наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладені норми, суд вважає, що поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та правильно застосував норми матеріального права.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність відеозапису, здійсненого за допомогою портативного реєстратора інспектора поліції як доказу в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який спростовує твердження позивача щодо того, що вона не порушувала правила дорожнього руху, передбачені п. 17.1 ПДР, та діяла в стані крайньої необхідності.

При цьому суд відхиляє доказ, наданий позивачем на підтвердження того, що її дії зумовлені крайньою необхідністю, оскільки запис з медичної книги про встановлення діагнозу гострий риносинусит датований 08.01.2024, тоді як подія сталася 07.01.2024.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає необґрунтованими.

Отже суд вважає, що факт порушення позивачем п. 17.1 Правил дорожнього руху доведено відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки факт відсутності адміністративного правопорушення як і наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не доведено.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, правові підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат поо розгляду даної справи, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 122, 178, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Києва Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1203965 від 07.01.2024, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.06.2024.

Суддя: Букіна О.М.