Справа № 420/12291/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 червня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Коваленко К.О.,

представника відповідача та третьої особи - Половенка В.Ю.,

розглянувши в підготовчому засіданні заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління ДМС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Державної міграційної служби України, третя особа: Головне управління ДМС в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 57-23 від 27.04.2023 р. про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - відсутній).

Ухвалою від 22.04.2024 р. у справі відкрито загальне провадження, призначено підготовче засідання на 23.05.2024 р. на 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 23.05.2024 р. відкладено підготовче засідання на 18.06.2024 р. на 10:00 год.

13.05.2024 р. від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що рішенням ДМС від 27.04.2023 р. № 57-23 громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 відмовлено у визнані біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 05.05.2023 р. Головним управлінням ДМС в Одеській області було направлено повідомлення ОСОБА_1 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту поштою на адресу: АДРЕСА_1 , яка була зазначена позивачем під час проведення анкетування 06.12.2021 р. Позивач звернувся до суду з даним позовом 19.04.2024 р., тобто з пропуском строку звернення до суду.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримав дану заяву та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти даної заяви, про наявність оскаржуваного рішення позивач дізнався з відповіді на адвокатський запит 12.04.2024 р. До цього, ні на адресу позивача, ні на адресу представника позивача не надходило повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Оскільки позовну заяву подано до суду 17.04.2024 р., то позивачем не пропущено строк звернення до суду.

При вирішенні даної заяви суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Законом, яким установлені спеціальні строки звернення до суду у справах цієї категорії, є Закон України від 08.07.2011 р. № 3671-VI "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" (далі - Закон № 3671-VI).

За приписами ч.ч.1, 5, 13, 15 ст.10 Закону № 3671-VI рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім`ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.

За результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

У разі невикористання особою права на оскарження протягом п`яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, вилучає у такої особи довідку про звернення за захистом в Україні та повертає особі національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника), що перебувають на зберіганні.

У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз`ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 3671-VIІ рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законодавством регламентовано скорочений п`ятиденний строк оскарження до суду особою, яка зверталася за захистом до органів ДМС, рішення про відмову в наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. При цьому, вказаний строк відраховується з дати коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі є рішення ДМС України про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 27.04.2023 р. № 57-23, повідомлення про прийняття якого Головним управлінням ДМС в Одеській області направлено позивачу поштою 05.05.2023 р. на адресу: АДРЕСА_1 , яка зазначена позивачем під час проведення анкетування 06.12.2021 р.

Між тим, відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження отримання позивачем вказаного поштового відправлення.

В той же час з матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення позивачем отримано з відповіддю на адвокатський запит 12.04.2024 р., а з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 17.04.2024 р., тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку.

Враховуючи викладене, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.122, 243, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.06.2024 р.

Суддя О.І. Бездрабко