Справа № 380/3989/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 рокусправа №380/3989/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3-ої групи інвалідності;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3-ої групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерть), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

В обґрунтування вимог вказує, що проходив службу в органах внутрішніх справ України до 25.12.2007. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №377748 від 16.10.2023 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Міністерством внутрішніх справ України прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з допущеними порушеннями при огляді позивача соціальною експертною комісією. Позивач переконаний, що він не зобов`язаний відповідати за неналежне виконання органами державної влади своїх функцій щодо залучення представника закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії, відтак звернувся до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 26.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, позивач направлення на медико-соціальну експертну комісію в ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не оформлював. Невідповідність надісланих матеріалів позивача вимогам Положення про медико-соціальну експертизу унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними згідно з Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Третя особа подала пояснення на позовну заяву, у яких вказує, що у спірному випадку бездіяльності Головним управління МВС України у Львівській області не допущено, оскільки таке скеровувало в МВС України документи, подані позивачем, а також інформувало щодо вчинених МВС України дій відповідним листом.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з витягом з наказу від 21.12.2007 №496о/с звільнено з органів внутрішніх справ у відставку збройних сил України за п. 65 «б» (через хворобу) майора міліції ОСОБА_1 , дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Жидачівського районного відділу ГУМВС, з 25.12.2007.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №377748 від 16.10.2023 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За заявою (рапортом) позивача Головним управління МВС України у Львівській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» та, разом з поданими позивачем документами, направлено до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту від 20.11.2023 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повернуто Ліквідаційній комісії ГУ МВС України у Львівській області.

Підставою для повернення документів слугувало те, що ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертну комісію в ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не оформляв та представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що є прямим порушенням вимог Положення про медико-соціальну експертизу.

Листом від 17.01.2024 №6 Головне управління МВС України у Львівській області повернуло матеріли щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі Закон № 565-ХІІ).

Відповідно до ч. 6 ст. Закону №565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону № 565-XII та Порядку №850 (набрав чинності з 31.10.2015) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закону № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

На реалізацію вимог статті 23 Закону №565-XII Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21.10.2015 №850, якою затвердив Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Порядок №850 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку №850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За правилами пункту 10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Аналіз наведених норм права дає суду підстави дійти наступних висновків з метою правильного їх застосування до спірних правовідносин:

- за працівниками міліції зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-ХІІ відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом № 580-VІІІ;

- розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги). Повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання, Порядком № 850 не передбачено.

- обов`язок прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги за наслідками розгляду поданих працівником міліції заяви (рапорту) та документів покладений на Міністерство внутрішніх справ України.

Разом з тим, як вже зазначалось, розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Як випливає з матеріалів справи, за заявою (рапортом) позивача Головним управління МВС України у Львівській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» та, разом з поданими позивачем документами, направлено до Міністерства внутрішніх справ України.

У листі від 20.11.2023 №291/31/01-2023 Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України вказує, що під час розгляду матеріалів Департаментом охорони здоров`я МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісії ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (далі Положення), відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я. Зокрема, повідомлено про те, що ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертну комісію в ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не оформляв та представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що є прямим порушенням вимог Положення. Невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення та Порядку унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними. Ураховуючи викладене, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Однак, з порушенням вимог пункту 9 Порядку №850 відповідач, як уповноважений орган, за результатами розгляду поданих позивачем документів не прийняв жодного рішення з числа тих, які передбачені вищезазначеним пунктом, а саме про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Тобто, відповідач всупереч вимогам пункту 9 Порядку № 850 не розглянув по суті матеріали про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, а протиправно повернув їх, не прийнявши жодного рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.

Вказане підтверджує і сам відповідач, зазначаючи в листі від 20.11.2023 №291/31/01-2023 про те, що невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення та Порядку унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними.

За таких обставин суд доходить висновку, що Міністерство внутрішніх справ України ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного рішення щодо одноразової грошової допомоги позивачу (про призначення/відмову у призначенні), відповідно до пункту 9 Порядку №850.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а, від 19 лютого 2019 року у справі №802/498/18-а.

Отже, дії відповідача щодо повернення листом від 20.11.2023 №291/31/01-2023, без прийняття рішення, заяви (рапорту) позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та доданих до неї документів, суд визнає протиправними.

Водночас, вимога позивача щодо визнання протиправною відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3-ої групи інвалідності задоволення не підлягає, оскільки, як вже зазначалось, відповідач не прийняв жодного рішення за результатами розгляду його заяви (рапорту) та долучених до неї документів.

Також позивач просить зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3-ої групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерть), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

Втім, згідно з положеннями Порядку №850, обов`язок щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги покладено на Міністерство внутрішніх справ України.

За таких обставин у зв`язку з неприйняттям відповідачем після надходження документів позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги жодного рішення з числа тих, які він відповідно до вимог пункту 9 Порядку №850 зобов`язаний був прийняти, та з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та додані до неї документи, та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку №850.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України дії щодо повернення листом від 20.11.2023 №291/31/01-2023, без прийняття рішення, заяви (рапорту) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та доданих до неї документів.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та додані до неї документи, та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.2015 №850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Встановити такий спосіб та строки виконання цього рішення суду:

- ОСОБА_1 впродовж тижня після набрання цим рішенням суду законної сили повторно подає заяву/рапорт про призначення одноразової грошової допомоги з додатками до ГУ МВС України у Львівській області;

- Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в 15-денний строк після отримання цих документів скеровує такі разом із висновком про призначення одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України;

- Міністерство внутрішніх справ України приймає рішення по суті заяви/рапорт в місячний строк після надходження документів від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Міністерство внутрішніх справ України (01602, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10; ).

Третя особа Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Григоренка, 3; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна