Справа № 463/5521/24
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/5521/24
Провадження №2-а/463/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

перекладача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Арендач М.В.,

відповідача - Карабиїк Енес (KARABIYIK ENES),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 535 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 13.06.2024 року був затриманий посадовими особами прикордонної варти Республіки Польща. 14.06.2024 року о 11 год. 20 хв. на підставі статей 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» даний громадянин був переданий на територію України в міжнародному пункті пропуску через державний кордон «Краківець-Корчова» представникам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 17.06.2024 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 (KARABIYIK ENES) на територію України в`їхав встановленим порядком 10.04.2024 року через пункт пропуску через державний кордон «Могилів-Подільський», проте перебуваючи на території України втратив паспорт громадянина Турецької Республіки для виїзду за кордон. Крім того, відносно відповідача 17.06.2024 року прийнято рішення начальником НОМЕР_2 прикордонного загону про примусове видворення з України. Таким чином, відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до Європейських країн, вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Рішення про примусове видворення до країни походження відповідач виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів на право перебування на території України та легального виїзду. Керуючись положеннями ст.ст.29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Як вбачається з Протоколу реадмісії від 14.06.2024 року на підставі ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейський Співтовариством «Про реадмісію» громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 (KARABIYIK ENES) був переданий на територію України.

Згідно з постановою Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2024 року, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 доби.

Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію або якщо такий договір не має механізму реалізації чи не виконується.

17 червня 2024 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону відносно відповідача громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 (KARABIYIK ENES) прийнято рішення про примусове видворення з України, яке відповідач виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з України.

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя та Україну розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи. Обставин, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в ході судового розгляду не встановлено.

Крім цього, 14.06.2024 року про затримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) проінформовано Посольство Турецької Республіки в Україні та Департамент консульської служби МЗС України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України. Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст.ст.4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ст.30 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.

Згідно з ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 241, 244, 246, 257, 288, 289 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

у х в а л и в :

позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу та дати фактичного затримання, а саме до 11 год. 20 хв. 14.12.2024 року.

Рішення суду у відповідності до ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Відповідач: громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Грицко Р.Р.