Справа № 400/5073/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р. № 400/5073/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тяннікової А.С., представника позивача Качана Р.Ю., представника відповідача Тарасенка К.В. за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІнгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 54В, корп.4, м. Миколаїв, 54056,

проскасування постанови від 22.05.2024 № 75094489,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2024 у виконавчому провадженні № 75094489, винесену головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ярмоленко М.Г., про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2023 № 3/490/2064/2023 (490/1949/23).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що вказана постанова суду, відповідно до статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підлягає виконанню у зв`язку зі спливом строку, в межах якого вона могла бути звернута до виконання. Також позивач вказав, що у постанові суду (виконавчому документі) відсутня інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, винної в адміністративному правопорушенні, та інформація про строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), далі Відділ або відповідач, позов не визнав, у відзиві вказав, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлений статтею 12 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404). Відповідно до пункту 10.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тому, пред`явлення у 2024 році виконавчого документа, який був виданий і набрав законної сили у липні 2023 року, не є порушенням Закону № 1404. Наявність вказаної вище норми (пункт 10.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404), на думку відповідача, пояснює ту обставину, що у постанові суду не вказаний строк пред`явлення її до виконання. З посиланням на висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 № 471/283-17-ц, Відділ вказав, що відсутність у тексті виконавчого документа інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд не оцінював, оскільки, відповідно до частини першої статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених, зокрема, статтею 287 («Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця») цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

В судовому засіданні представник позивача (який брав участь в режимі відеоконференції) вимоги позову підтримав, представник відповідача просив у задоволення позові відмовити.

Як встановлено судом, постановою від 12.07.2023 № 3/490/2064/2023 (490/1949/23) Центральний районний суд м. Миколаєва притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 1 рік (далі Постанова суду).

Дата набрання Постановою суду законної сили 25.07.2023.

Згідно з доданою до позову «Інформацією про виконавче провадження», дата надходження Постанови суду до державного виконавця 21.05.2024.

22.05.2024 головний державний виконавець Відділу Ярмоленко М.Г. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75094489 з виконання Постанови суду. Стягувачем у цій постанові вказана держава.

Правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження є предметом розгляду у цій справі.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Статтею 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

В межах цієї справи не розглядається питання дотримання строку звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання, тому не встановлюються та не оцінюються обставини такого звернення. Дослідженню підлягають саме дії Відділу, що були вчинені ним після отримання виконавчого документа Постанови суду.

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, саме Законом № 1404 встановлений порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі порядок визначення строків, в межах яких ці рішення можуть бути пред`явлені до примусового виконання.

Частинами першою та другою статті 12 Закону № 1404 встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З урахуванням цих положень Постанова суду могла бути пред`явлена до примусового виконання не пізніше 26.10.2023.

При цьому, відповідно до пункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404, доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) Верховний Суд зазначив: «… оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання … Верховний Суд вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваних постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження …».

Ці висновки Верховного Суду є застосовними до обставин справи, що розглядається, оскільки, згідно з обставинами справи № 260/2595/22, виконавчий документ набрав законної сили 31.03.2022, тобто після набрання чинності змінами до Закону № 1404, і строк для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання розпочався під час дії пункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404. Отже, згідно з позицією Верховного Суду, у пункті 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404 йдеться не тільки про переривання тих строків, сплив яких розпочався до 26.03.2022, а й про те, що відкриття виконавчого провадження за виконавчими документами, що були пред`явлені до примусового виконання після 26.03.2022 без дотримання строків, встановлених статтею 12 Закону № 1404, є правомірним.

У Постанові суду відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача.

З цього приводу суд зазначив, що частиною четвертою статті 18 Закону № 1404 на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08.05.2019 у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19.09.2019 у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19), від 29.04.2021 у справі № 686/3941/19.

Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

За такого, суд відхилив доводи позивача про те, що Постанова суду мала бути повернута державним виконавцем без прийняття її до виконання.

Крім того, на переконання суду, відкриття виконавчого провадження за Постановою суду, в якій не вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків - боржника, в жодному випадку не порушує прав боржника.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відкриття виконавчого провадження № 75094489 не суперечить нормам Закону № 1402, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна