Справа № 160/11877/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
08.05.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2024 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди її трудової діяльності вказаний у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.07.1979 року та архівних довідках №53, №54 та №55, виданих Структурним підрозділом «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Придніпровської залізниці від 19.02.2024 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що їй було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з тим, що відповідачем-1 протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.07.1979 року та архівних довідках №53, №54 та №55, виданих Структурним підрозділом «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Придніпровської залізниці від 19.02.2024 року. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
13.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Залучено співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в даній адміністративній справі.
31.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Як встановлено судом відповідачем-1 до відзиву не надано документу про надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
З огляду на зазначене, суд під час розгляду справи по суті не приймає до уваги доводи відповідача-1, викладені в його відзиві на позовну заяву.
04.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року, оскільки дощлюбне прізвище зазначене в документі (Селегей) не відповідає даним свідоцтва про шлюб від 09.11.2017 серія НОМЕР_2 (Селигей). Також на першій сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювався документ - з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року, згідно з довідкою від 19.02.2024 №55, оскільки прізвище у довідці (Селегей) не відповідає даним свідоцтва про шлюб (Селигей) - з 07.06.2005 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2024 року по 29.02.2024 року, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідач-2 зазначає, що на підставі зазначеного відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком. У зв`язку з чим відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
20.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи: з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року, оскільки дощлюбне прізвище зазначене в документі (Селегей) не відповідає даним свідоцтва про шлюб від 09.11.2017 серія НОМЕР_2 (Селигей). Також на першій сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювався документ; з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року, згідно з довідкою від 19.02.2024 №55, оскільки прізвище у довідці (Селегей) не відповідає даним свідоцтва про шлюб (Селигей); з 07.06.2005 року по 31.12.2012 року, з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2024 року по 29.02.2024 року, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Також в даному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 10 років, а вік заявника 60 років.
Непогоджуючись із непризначенням пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом в трудовій книжці серії НОМЕР_3 містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):
- 26.07.1979 року принята в цех №2 швеей-мотористкой второго разряда;
- 07.09.1981 року уволена по ст.38 КЗоТ УССР (в связи с выездом);
- 02.12.1981 року - принята учеником приёмосдатчика груза и багажа;
- 26.01.1982 року переведена приёмосдатчиком груза и багажа;
- 22.08.1985 року переведена приемщиком поездов;
- 30.04.1998 року уволена по собственному желанию, ст.38 КЗоТ Украины.
Відповідач-1 при відмові в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року, керувався, тим що дощлюбне прізвище зазначене в документі (Селегей) не відповідає даним свідоцтва про шлюб від 09.11.2017 серія НОМЕР_2 (Селигей) та на першій сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювався документ.
Суд звертає увагу, що дійсно в трудовій книжці позивача зазначено дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_3 ». В свою чергу суд зауважує, що трудова книжка позивача містить правильне теперішнє прізвище позивача, а саме: «Малоок».
При цьому суд звертає увагу відповідачів, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 протиправно не враховано до страхового стажу позивача періоди її роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що належним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Суд звертає увагу, що фактично позивачем оскаржується спірне рішення в частині незарахування позивачу до страхового стажу періодів її роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року. В свою чергу в частині інших незарахованих до страхового стажу періодів роботи позивачем спірне рішення не оскаржується.
Таким чином суд доходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення в частині незарахування періодів роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року до страхового стажу позивача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком віл 20.03.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищенаведене, враховуючи той факт, що позовні вимоги, які не підлягають задоволенню є похідними вимогами, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.07.1979 року по 07.09.1981 року та з 02.12.1981 року по 30.04.1998 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 20.03.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський