Справа № 461/3738/24
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3738/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д,

за участі секретаря судових засідань Курилюк А.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Горбонос І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про примусове повернення до країни походження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, з 2018 року навчався у Львівському національний університеті ветеринарної медицини та біотехнологій імені Степана Гжицького та проживав в Україні на підставі посвідки на тимчасове проживання. 10 квітня 2024 року він звернувся до ГУ ДМС України з метою врегулювання його статусу перебування в Україні. Проте йому було вручено оскаржуване рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Позивач вказує, що він є коптом. У його країні походження копти зазнають переслідувань за ознакою віросповідання. Крім того, зазначає, що на нього було здійснено 2 напади які супроводжувались фізичним насильством у зв`язку з його релігійною приналежністю у Єгипті. Після даних подій, позивач вирішив покинути країну свого походження та переїхав до України де проживав з 2018 року.

Нашед ОСОБА_2 вказує, що відповідно до законодавства України забороняється примусово повертати і примусово видворяти іноземців до країн, де останнім загрожує небзпека за ознаками віросповідання. У зв`язку з чим позов просить задовольнити.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позиція сторін по справі.

Позивач в судовому засіданні позов просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Вказав, що перебував на території України на законних підставах, зокрема у зв`язку із наявністю у нього посвідки на тимчасове проживання в Україні, строком дії до 30.06.2024 року. Додатково зазначив, що у зв`язку із веденням на території України правового режиму воєнного стану та відсутністю у нього документів, що дають право на в`їзд до іншої країни, він фактично позбавлений змоги самостійно покинути межі території України. У зв`язку з наведеним, просив надати йому будь який дозвіл на проживання в Україні, щоб він міг самостійно, на законних підставах, залишити її межі.

Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити повністю. Зазначила, що позивач перебував на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання в Україні, яка була видана йому як студенту вищого навчального закладу. У вересні 2023 року від в.о. ректора Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С. З. Гжицького, де навчався позивач, на адресу Головного управління ДМС у Львівській області, надійшов лист № 60-29, відповідно до якого Нашеда Ібрама ОСОБА_3 було відраховано з числа здобувачів вищої освіти та висловлено прохання прийняти рішення про скасування відповідних посвідок. В подальшому, 06.10.2023 року спеціалістами ГУ ДМС у Львівській області було підготовлено висновок та ухвалено рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача. Зазначила, що із вказаним рішенням позивача було ознайомлено та надано останньому усні роз`яснення щодо його подальших дій. Таким чином, на думку, представника відповідача, у позивача, станом на момент ухвалення рішення про примусове повернення до країни походження, були відсутні законні підстави перебування на території України.

Крім того, від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому остання зазначила, що 10.04.2024 року. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС України у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина Єгипту Нашеда ОСОБА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, а саме ухилення від виїзду з території України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення. Позивач сплатив штраф, що фактично свідчить про визнання ним своєї вини у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. В подальшому, щодо позивача було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, з яким позивач ознайомився під особистий підпис.

Представник відповідача зазначає, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства є зокрема дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а тому рішення від 10.04.2024 року про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни є законним.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду документів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що гр. Єгипту ОСОБА_1 проживав на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 , виданої 12.04.2018 року.

Відповідно до листа в.о. ректора Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С. З. Гжицького від 18.09.2023 року № 60-29, адресованого начальникові ГУ ДМС у Львівській області, іноземних громадян, в тому числі Нашеда Ібрама ОСОБА_3 (посвідка НОМЕР_1 ) було відраховано з числа здобувачів вищої освіти. Висловлено прохання про прийняття рішення про скасування відповідних посвідок на тимчасове проживання в Україні.

Згідно з наказом в.о. ректора Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С. З. Гжицького № 688-4 від 08.09.2023 року, за невиконання навчального плану та порушення умов договору було відраховано студента 5-ого курсу, контрактної форми навчання факультету ветеринарної медицини, Нашеда Ібрама ОСОБА_3 та розірвано з останнім договір про надання освітніх послуг.

06.10.2023 року головним спеціалістом відділу тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_4 підготовлено висновок про скасування посвідки на тимчасове проживання, у якому остання рекомендувала скасувати та визнати недійсною посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 терміном дії до 30.06.2024, виданої на ім`я громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вилучити для знищення у встановленому законодавством порядку посвідку на тимчасове проживання на території України НОМЕР_1 терміном дії до 30.06.2024 року.

Рішенням ГУ ДМС у Львівській області від 06.10.2023 року на підставі підпункту 2 пункту 63 порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, було скасовано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МЛВ № 002459 від 10.04.2024 року вбачається, що 10.04.2024 року о 10 год. 56 хв. за адресою: м. Львів, вул. Руданського, 3 виявлено проживання на території України за недійсними документами, гр. Єгипту ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 203 КУпАП.

Постановою серії ПН МЛВ №002451 від 10.04.2024 року, гр. Єгипту ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн, за проживання на території України за недійсними документами.

Відповідно до квитанції № 2851317 від 15.04.2024 року гр. Єгипту ОСОБА_1 сплатив штраф в розмірі 3400 грн.

З рішення головного спеціаліста Головного управління ДМС у Львівській області Кепич Христини від 10.04.2024 року вбачається, що гр. Єгипту НАШЕД ОСОБА_2 після прийнятого 06.10.2023 рішення ГУ ДМС у Львівській області про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України, у звязку з чим останнього зобов`язано покинути територію України у термін до 05.05.2024 року. З вказаним рішенням позивач ознайомився 11.04.2024 року, що підтверджується його особистим підписом. При цьому, останній зазначив, що перекладач йому не потрібен.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи:

- хірургічний звіт доктора Начальної лікарні Матарія, відповідно до якого у неділю, 1 травня 2016 року, пан ОСОБА_2 був госпіталізований в лікарню після нападу. Виявлено помірне крововиливання внутрішньоутробне (в черевну порожнину), що зумовило необхідність дослідження рани. Під час дослідження було виявлено джерело кровотечі та проведено його перев`язку. Кровотечу було видалено та виконано дослідження інших органів. Розріз було успішно зашито, і в даний момент він заживає шляхом первинного натягу без ознак інфекції;

- медичний звіт лікаря Універститету Мінія, відповідно до якого у четвер, 9 квітня 2009 року ОСОБА_2 був госпіталізований після нападу гострим предметом, що призвело до поперечної проникаючої рани в верхній середній частині його черевної порожнини. У пацієнта виявлено легку внутрішньочеревну кровотечу. Пацієнта спостерігали протягом 5 днів, і кровотеча залишалася стабільною, тому пацієнт був безпечно виписаний додому;

-дублікат свідоцтва про народження № НОМЕР_2 відповідно до якого релігійною приналежністю Ібрам Нашед Саверес Нашед є християнство;

-свідоцтво про хрещення, відповідно до якого 12.09.1997 року Ібрам Нашед Саверес Нашед було похрещено у церкві монастиря синів Абрама у Фаюмі;

-щорічний звіт комісії США з міжнародної релігійної свободи (2023 року), з якого вбачається, що у Єгипті спостерігаються випадку дискримінації, залякування, переслідування та погроз за ознаками релігійної приналежності.

Мотиви прийняття рішення судом

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в України а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно частини третьої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджена Інструкцією № 353/271/150.

Відповідно до частини п`ятою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» наведений перелік документів за якими здійснюється в`їзд в Україну та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства. Основними такими документами є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України, відповідні посвідки на постійне або тимчасове проживання, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, проїзні документи для виїзду за кордон, тощо.

Згідно п. 5. розділу І1Інструкції № 353/271/150 підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є, зокрема дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Суд враховує, що із наданим позивачем медичних документів не вбачається, що позивачу були заподіяні тілесні ушкодження саме з підстав нетерпимості до його віросповідання. Також, останній, у встановленому законом порядку, із заявою про визнання його біженцем до компетентних органів виконавчої влади України не звертався.

Відтак, аргументи сторони позивача щодо неможливості його примусового повернення до країни походження, внаслідок існування небезпеки його життю та свободі за ознаками віросповідання, не відповідають фактичним обставинам справи та не є підставою для визнання рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни незаконним.

Суд приходить до переконання, що гр. Єгипту ОСОБА_1 , порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців на території України, оскільки після прийнятого 06.10.2023 рішення ГУ ДМС у Львівській області про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України.

При прийнятті рішення суд враховує, що в ході розгляду справи позивачем належних та допустимих доказів поважності причин неможливості звернутися до міграційних органів протягом визначеного періоду з питань узаконення свого перебування на території України не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень є законним, вчиненим у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України, тобто на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 2, 243, 288 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2024 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мироненко Л.Д.