Справа № 162/441/24
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/441/24
Провадження № 2-а/162/22/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області 31.05.2024 звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.05.2024 він отримав лист від Любешівського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який містив в собі супровідний лист № 7313 від 13.05.2024 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2024 серії ВП№74996795. Ознайомившись із змістом даної постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено відносно ОСОБА_1 постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 5100,00 грн штрафу. Однак зазначає, що йому не відомо, яке правопорушення йому інкриміновано, оскільки будь-яких копій судових рішень йому не надсилалось. Тому ОСОБА_1 було скеровано 23.05.2024 до Любешівського відділу державної виконавчої служби заяву про видачу зазначеної в постанові про відкриття виконавчого провадження постанови ВН №83 від 08.03.2024, копію якої йому видали 24.05.2024 з матеріалами виконавчого провадження, що стверджується підписом головного державного виконавця ОСОБА_2 . З урахуванням наведеного, вважає постанову серії ВН № 83 від 08.03.2024 винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не досліджено суб`єктивної сторони правопорушення та немає доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Зазначає, що фабула правопорушення є не конкретною, не розкрито її зміст в повному обсязі, зокрема в останній не зазначено, що він повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, чи вчинив правопорушення в особливий період, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення. В порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не вірно зазначено по батькові позивача, а саме: « ОСОБА_3 ». Також зазначає, що у силу вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Однак, як вбачається з постанови ВН № 83 від 08.03.2024 винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 , інкриміноване правопорушення мало місце 22.12.2023, а постанову про накладення стягнення винесено 08.03.2024, тобто після закінчення визначених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. На підставі викладеного просить суд поновити пропущений строк звернення до суду, відкрити провадження за правилами спрощеного позовного провадження, скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати на його користь.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 03.06.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.18).

Судове засідання для розгляду справи призначено на 17 год 30 хв 10.06.2024, яке відкладено на 15 год 30 хв 17.06.2024 (а.с.19,30).

Учасники справи у призначене судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.31, 32). Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_4 10.06.2024 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідно до розпорядження начальника другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.12.2023 ОСОБА_1 14.12.2023 під особистий підпис було вручено повістку № 001485, за якою ОСОБА_1 зобов`язано прибути до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 22.12.2023 о 15 год 00 хв для уточнення військо-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, що ОСОБА_1 не виконав, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 05.02.2024 особисто з`явився до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та в його присутності було складено протокол серії ВН№83/83 про адміністративне правопорушення, про свідчить його підпис. Позивача у цьому протоколі було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, роз`яснено йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 59, 63 Конституції України. Проте, на розгляд справи позивач не прибув, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, що не перешкоджало розгляду справи. Тому в подальшому за наявними матеріалами справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову серії ВН № 83 за справою про адміністративне правопорушення від 08.03.2024 та прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 гривень згідно з санкцією ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Позивач звернувся до суду з даним позовом лише 31.05.2024, тобто поза межами строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ч.2 ст. 286 КАС України. На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду та позовну заяву залишити без розгляду (а.с.20-27).

Від позивача перед початком розгляду справи 17.06.2024 надійшла поштою відповідь на відзив на позовну заяву від 14.06.2024, в якій він зазначив, що отримав даний відзив 13.06.2024, однак із його змістом не згідний. Зазначає, що як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові, датою вчинення правопорушення вказано 22.12.2023, оскаржувана постанова винесена 08.03.2024 із закінченням визначених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. Тому вважає, що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що його відповідачем не було повідомлено про прибуття до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 22.12.2023 о 15 год 00 хв, насправді йому пропонувалось з`явитись до даної установи 12.12.2023 о 15 год 00 хв, про що свідчить копія повістки, яку він долучає до відповіді на відзив на позовну заяву.

З урахуванням наведеного, просить його позовну заяву задовольнити повністю, скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача судові витрати. Розгляд справи проводити без його участі (а.с. 34-36).

Розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності віднесено до категорії термінових адміністративних справ (ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 винесено постанову серії ВН № 83 від 08.03.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, гр. ОСОБА_1 22.12.2023 року о 15 год 00 хв не з`явився за викликом до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення призначення на воєнний час, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час дії особливого періоду.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що адміністративне стягнення було накладено на ОСОБА_1 08.03.2024, тоді як вчинення адміністративного правопорушення йому ставиться у провину 22.12.2023 (а.с.15).

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Відповідно до змісту розписки, яку долучено представником відповідача до відзиву, ОСОБА_1 одержав 14.12.2023 повістку № 001485 про виклик його до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.00 год 22.12.2023. При цьому зі змісту даної розписки вбачається, що у ній наявні виправлення дати отримання даної повістки ОСОБА_1 (14.12.2023) та дати, на яку йому необхідно прибути до вищевказаної установи 22.12.2023 (а.с.26).

Як вбачається з копії повістки № 001485 від 04.12.2023, яку позивач долучив до відповіді на відзив, ОСОБА_1 викликався 04.12.2023 до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15.00 год 12.12.2023 (а.с.38).

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому заслуговують на увагу доводи позивача про те, він не викликався до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 саме на 15.00 год 22.12.2023.

Разом з тим, суд установив, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 08.03.2024 виніс оскаржувану постанову №83 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення після закінчення визначених ч.1 ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

За нормами п. 2 ч.3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому необхідно стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 245, 247, 280, 289, 293 КУпАП та керуючись статтями 9, 73-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_5 , серії ВН № 83 від 08.03.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 червня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий суддя: А.С. Савич