Справа № 480/11852/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до заяви від 06.10.2023, а саме переведення з одного виду пенсії на інший - з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком по Списку №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до його стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно Списку №2, час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 22 травня 2009 року по 06 жовтня 2023 року (дата звернення) та перевести його з 06 жовтня 2023 року з пенсії по інвалідності на пенсію за віком по Списку №2 згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 з 06 жовтня 2023 року перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах і у пільговому розмірі за Списком №2 з урахуванням часу знаходження на інвалідності з 22.05.2009 по 06.10.2023 та згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 р., із застосуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за попередні 3 роки для призначення пенсії у 2023 році.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що він після досягнення 55 річного віку, що дає право на пенсію за віком, звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший вид, а саме з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком на пільгових умовах у пільговому розмірі за Списком №2, однак рішенням від 11.10.2023 відповідачем відмовлено, у зв`язку з відсутністю наявного страхового стажу для призначення пенсії за віком за Списком №2. Таким чином, рішення відповідача є протипраним, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою від 17.11.2023 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву. Надано витребувані документи.
Відповідачем подано відзив (а.с.79-81), у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що згідно рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 11.10.2023 страховий стаж позивача становив 27 років 10 місяців 23 дні. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 становив 17 років 5 місяців 27 днів (період роботи з 18.11.1991 по 31.12.2008, з 20.02.2009 по 02.07.2009).
Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону № 1058 виникає у чоловіків у віці 55 років за наявності не менше 29 років 6 місяців страхового стажу та 12 років 6 місяців пільгового стажу роботи за Списком № 2. Оскільки, згідно рішення про відмову страховий стаж становив 27 років 10 місяців 23 дні позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити з 06 жовтня 2023 перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах і у пільговому розмірі за Списком № 2 із застосуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за попередні 3 роки для призначення пенсії у 2023 році, ГУ ПФУ у Львівській області вважає вимогу передчасною.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якому позовні просить задовольнити в повному обсязі. (а.с.125-126)
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про перехід з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком за Списком №2.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 11.10.2023 №5 відмовлено у перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що для призначення пенсії за віком за Списком 2 недостатньо страхового стажу. При цьому страховий стаж заявника складає 27 років 10 місяців 23 днів. (а.с.14)

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.12 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені в ст.13 зазначеного Закону.

Оскільки спір стосується призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, то необхідно врахувати наступне.

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Водночас принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулює закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV). Питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульоване в ст.114.

Зокрема, відповідно до частини першої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Вказані вище норми чинні у зв`язку з ухваленням 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України Закону №2148-УІІІ, що доповнив Закон №1058-ІУ розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

"на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

За приписами статті 12 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VIIІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах. Зокрема, раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ стаж набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-УІП для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;..."

Отже, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років б місяців на зазначених роботах.

Оскільки норми вказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду під час розгляду, як зразкової, справи №360/3611/20 в рішенні від 03.11.2021 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України"). Отже, у вказаній справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1 -р/2020, а не Закону №1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд зазначає, що відповідачами не оспорюються вищевказані факт того що, позивач має відповідний пільговий стаж за Списком №2, що підтверджують надані ГУ ПФУ в Сумській області форми РС-право. (а.с.43-44)

Отже, позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення 55 років за умови наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до його стажу роботи для призначення пенсії за віком, згідно Списку №2, час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 22 травня 2009 року по 06 жовтня 2023 року, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Аналогічні норми містяться і в ч.5 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, відповідно до яких час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно із наданого акту №18 від 23.03.2009 розслідування хронічного професійного захворювання вбачається, що позивачу встановлено професійне захворювання (65% втрати працездатності), що пов`язане з впливом пилу, токсичних речовин, вібрації, інтенсивного шуму, важкими фізичними нагрузками, фактори чого виникли внаслідок недосконалості технологічного процесу. Даний факт, також підтверджується повідомленням про професійне захворювання (отруєння) №103 від 04.03.2009 та фотографією робочого дня від 14 березня 2007 року.(а.с.37-39)

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 22 травня 2009 року по 06 жовтня 2023 року має бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Щодо позовної вимоги про визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до заяви від 06.10.2023, а саме переведення з одного виду пенсії на інший - з пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням на пенсію за віком по Списку №2, суд зазначає, що вказана вимога є зайвою, оскільки охоплюється позовною вимогою про зобов`язання визнати незаконним і скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 11.10.2023 №5 щодо відмови ОСОБА_1 , у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списку №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 06 жовтня 2023 року перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах і у пільговому розмірі за Списком №2 з урахуванням часу знаходження на інвалідності з 22.05.2009 по 06.10.2023 та згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 р., із застосуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за попередні 3 роки для призначення пенсії у 2023 році.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Оскільки, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.10.2023, відповідачем прийнято рішення про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, то позовні вимоги про перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із застосуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за попередні 3 роки для призначення пенсії у 2023, є передчасними.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести позивача з 06 жовтня 2023 року з пенсії по інвалідності на пенсію за віком по Списку №2 згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020, суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду можна зробити висновок, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 58 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком по Списку №2 згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 р.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком на загальних умовах, суд вважає таким, що не відповідає способам судового захисту, закріпленим частиною першою статті 5 КАС України, та об`єкту порушеного права, у зв`язку з чим у задоволенні вказаної вимоги належить відмовити.

Також суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 06.10.2023 здійснювало ГУ ПФУ у Львівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме ГУ ПФУ у Львівській області повинно повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків даного судового рішення.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2023 року №5 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. Митрополита Андрія, 10, м. Львів, 79000, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах згідно Списку №2, час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 22 травня 2009 року по 06 жовтня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, 10, м. Львів, 79000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 06.10.2023 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком по Списку №2 згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020 р.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. Митрополита Андрія, 10, м. Львів, 79000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко