Справа № 120/16303/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 червня 2024 р. Справа № 120/16303/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука М.П.,

секретаря судового засідання: Ридванської Н.Б.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Короля С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.01.2024 року адміністративний позов задоволено частково.

22.01.2024 року було видано виконавчий лист у цій справі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 року вказане рішення залишено без змін.

До суду надійшла заява від представника комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ознайомившись із вказаною заявою, заслухавши доводи сторін, суд виходить із такого.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 4 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15.11.2020 року у справі № 752/2391/17, наведені у ст. 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання та інші.

У контексті цієї справи, представник комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" посилається на процесуальну підставу, а саме, одночасна видача виконавчого листа як в письмовій, так і електронній формах.

Державною судовою адміністрацією України, Міністерством юстиції України затверджено наказ від 14.06.2022 року № 177/2370/5 "Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів".

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 року № 3200-IX було внесено зміни, що стосуються забезпечення судами можливості видавати виконавчі документи в паперовій або електронній формі, через що до перехідних положень процесуальних кодексів України внесено відповідні зміни.

Відповідно до п. 18 ч. 1 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

При цьому, одночасна видача судом виконавчого документа одній і тій самій особі в паперовій і електронній формах не допускається.

Разом з тим, суд наголошує, що за дорученням Державної судової адміністрації України Державними підприємствами "Інформаційні судові системи" та "Центр судових сервісів" було реалізовано та з 12.09.2023 року впроваджено сервіс надсилання сторонам електронних виконавчих документів до Електронних кабінетів, а також можливості їх пред`явлення в електронній формі до державних і приватних виконавців для подальшого виконання.

Задля направлення електронного виконавчого документу до Електронного кабінету стягувача та боржника для його формування та підписання в автоматизованій системі документообігу суду здійснюються певні дії, зокрема, накладення кваліфікованого електронного підпису судді. Так, після цього автоматизована система документообігу суду автоматично відправляє сформований електронний виконавчий документ до Електронного кабінету стягувача та боржника задля можливості його пред`явлення до виконання.

Тобто, законодавчо передбачено формування та підписання в автоматизованій системі документообігу виконавчого листа.

Електронна інформаційна взаємодія здійснюється за допомогою системи відповідно до регламенту інформаційної взаємодії в електронній формі, розробленого адміністратором системи та оприлюдненого на його офіційному вебсайті.

У свою чергу особливості пред`явлення виконавчого документа, виданого у формі електронного документа, визначено розділом XV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 5.08.2016 року № 2432/5.

Відповідно до пункту 1 розділу XV Положення, електронна інформаційна взаємодія з органами (посадовими особами), уповноваженими видавати виконавчі документи у випадках, передбачених законом, під час пред`явлення ними або стягувачами виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, та їх виконання здійснюються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Разом з тим, на сьогодні можливість пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, технічно не реалізована, зокрема у зв`язку з роботою ЄДРВД у тестовому режимі.

Відтак, стягувачам слід повторно звертатися до суду для отримання виконавчого документу в паперовій формі.

Окрім того, суд наголошує, що у ході судового засідання з`ясовано, що стан виконавчого листа в Електронному кабінеті визначений як "не може бути подано в електронній формі".

Так, у зв`язку з вказаним, Вінницьким окружним адміністративним судом виготовлено виконавчий лист (негайне виконання) у паперовій формі.

Суд врахував положення статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Безумовно обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення повинно бути виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Забезпечуючи ефективність виконання судового рішення всім процесуальними засобами, суд також має враховувати таку складову верховенства права як принцип пропорційності (збалансованості), що може охоплювати питання суспільних інтересів, співрозмірності до наявних бюджетних видатків, надмірності персональної відповідальності (санкції) посадової особи суб`єкта владних повноважень тощо, і це, у виключних випадках, на жаль, може ускладнювати завершення останнього етапу вирішення судом спору (судового процесу) виконання судового рішення.

Суд наголошує, що тимчасова відсутність технічної можливості реалізації цифровізації (диджиталізації) судочинства не може бути підставою для ухилення від виконання судового рішення, шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У справі Рисовський проти України також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу належного урядування. ЄСПЛ вказав на те, що принцип належного урядування, зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі Москаль проти Польщі). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Розвиваючи вказане, суд наголошує, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, заява представника "Вінницька транспортна підприємства "Вінницька транспортна компанія" не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 374 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович