Справа № 520/9240/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року № 520/9240/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не зарахування в страховий стаж період роботи у малому підприємстві «Конус» з 09.07.1991 по 19.01.1993 та не врахування для обчислення пенсії суми заробітної плати за 1993 по 1997 роки, зазначеної у довідці приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії з часу її призначення за заявою від 30.12.2022, зарахувавши у страховий стаж період роботи у малому підприємстві «Конус» з 09.07.1991 по 19.01.1993 та врахувавши суми заробітної плати за 1993-1997 роки, зазначені у довідці приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022 нарахувати та виплатити різницю між отриманою та належною до виплати пенсією за минулий час з 04.10.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 04.10.2022 йому призначена пенсія за віком. При нарахуванні пенсії не враховані періоди роботи у малому підприємстві «Конус» з 09.07.1991 по 19.01.1993 та зазначена у довідці від 17.10.2022 сума заробітної плати в ПФ «Піраміда» за 1993-1997 роки. Вважаючи свої права порушеними бездіяльністю відповідача звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач не надав відзив на позов.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачу з 04.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області призначена пенсія за віком. При нарахуванні пенсії не враховані період роботи у малому підприємстві «Конус» з 09.07.1991 по 19.01.1993 та зазначена у довідці від 17.10.2022 сума заробітної плати в ПФ «Піраміда» за 1993-1997 роки.

З наявної трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення - 09.08.1984, запис № 11 від 01.08.2006, має наступний зміст «Запис пропущена. Мале підприємство «Конус» прийнятий директором протокол № 9 від 08.07.1991». Запис №12 від 01.08.2006 має наступний зміст «Запис пропущена. Звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України з 19.01.1993, протокол № 1 від 18.01.1993».

З довідки Приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022, наданою ОСОБА_1 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1993 по 1997 зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок), довідка надана на підставі особових рахунків, розрахункових відомості, інших документів, проведено перерахунок з карбованців в гривні у співвідношенні 1:100000 (довідка завірена печаткою підприємства).

З договору про співпрацю від 06.03.1991 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що учасники договору зобов`язуються співпрацювати для досягнення господарської мети створити мале підприємство «Конус», засноване на частковій власності відповідно до Уставу та зазначеним договором. Договір посвідчений нотаріально.

В акті про знищення документів по Малому підприємству «Конус» які не підлягають до зберігання зазначено, що відібрані до знищення як таки що не мають науково-історичну цінність та які втратили практичне значення документи: прикази за період з 1991-1993 роки; переписка по фінансовим питанням за період з 1991-1993роки; журнальні ордера за період з 1991-1993 роки; копії платіжних доручень 1992-1993 роки; табелі виходу на роботу за період з 1992-1993 роки.

На звернення позивача, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.02.2023 за № 3291-1929/Ш-03/8-2000/23 повідомлено, що до страхового стажу не було враховано записи у трудовій книжці за період роботи з 09.07.1991 по 19.01.1993 в малому підприємстві «Конус», оскільки записи в трудовій книжці внесені з порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 110 від 17.08.1993, а саме не завірені печаткою та потребують уточнення. Щодо, наданої довідки про заробітну плату від 17.10.2022, видану Приватною фірмою «Піраміда» за період роботи з січня 1993 року по грудень 1997 року, відповідач повідомив, що на адресу підприємства направлено лист щодо погодження проведення перевірки в умовах воєнного стану, у разі надання фірмою дозволу на проведення перевірки, управлінням контрольно-перевірочної роботи буде здійснено перевірку відповідності первинних документів змісту довідці про заробітну плату від 17.10.2022 у порядку календарної черговості надходження документів.

З наявною в матеріалах справи відповіді приватної фірми «Піраміда» від 31.03.2023 за № 030 на звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, повідомлено, що незважаючи на воєнний стан, здійснення контрольних заходів по наданих ПФ «Піраміда» довідках можлива. У відповіді зазначено, що раніш вже була надана відповідь про можливість перевірки та було підтверджено достовірність довідки від 17.10.2022, надану ОСОБА_1 про заробітну плату для обчислення пенсії з наданим належно завіреної копії цієї довідки, однак пропозиції щодо здійснення контрольних заходів по наданих довідках від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходило.

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Перевіряючи правомірність не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 09.07.1991 по 19.01.1993, в малому підприємстві «Конус» суд враховує таке.

З наявної трудової книжці НОМЕР_2 дата заповнення 09.08.1984 запис № 11 від 01.08.2006 має наступний зміст «Запис пропущена. Мале підприємство «Конус» прийнятий директором протокол № 9 від 08.07.1991». Запис № 12 від 01.08.2006 має наступний зміст «Запис пропущена. Звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України з 19.01.1993, протокол № 1 від 18.01.1993» та зазначено, що записи зроблені засновником ОСОБА_1 .

На підтвердження зазначеного трудового стажу позивачем надані договір про співпрацю від 06.03.1991 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та акт про знищення документів по Малому підприємству «Конус».

З договору про співпрацю від 06.03.1991 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 встановлено, що учасники договору зобов`язуються співпрацювати для досягнення господарської мети створити мале підприємство «Конус», засноване на частковій власності відповідно до Уставу та зазначеним договором. Учасники договору погодилися доручити рішення питань щодо створення та реєстрації малого підприємства ОСОБА_1 .Договір посвідчений нотаріально.

З наданого акту схваленого протоколом ЄК МП «Конус» від 19.02.1997 № 1, про знищення документів по малому підприємству «Конус» які не підлягають до зберігання зазначено, що відібрані до знищення як таки що не мають науково-історичну цінність та які втратили практичне значення документи: прикази директора по відрядженням за період з 1991-1993; переписка по фінансовим питанням за період з 1991-1993; журнальні ордера за період з 1991-1993; копії платіжних доручень 1992-1993; договори на виконання робіт за період 1991-1993; табелі виходу на роботу за період з 1992-1993; заказ-наряди на виконання підрядних робіт за період з 1992-1993. В акті наявна запис описи справ по особовому складу за період з 1991 по 1994, погоджені з ЄПК Держархіву області (протокол № 1 від 21.01.1997).

Суд зауважує, що ні протокол № 9 від 08.07.1991, ні протокол № 1 від 18.01.1993 зазначеним актом не знищувалися та до матеріалів справи не надані.

Суд зазначає, що за зазначений період трудової діяльності при заповненні трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 № 162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 № 252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 № 412. Відповідно до п. 1.2 вказаної Інструкції прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою. При цьому, відповідно до пункту 18 вказано постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

У період внесення записів про роботу позивача, не зарахованих відповідачем, порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (надалі - Інструкція № 58).

Згідно пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Судом встановлено, що позивач має записи у трудовій книжці НОМЕР_2 дата заповнення 09.08.1984, а саме запис № 11 від 01.08.2006 має наступний зміст «Запис пропущена. Мале підприємство «Конус» прийнятий директором протокол № 9 від 08.07.1991». Запис № 12 від 01.08.2006 має наступний зміст «Запис пропущена. Звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України з 19.01.1993, протокол № 1 від 18.01.1993» та зазначено, що записи зроблені засновником ОСОБА_1 , тобто самим позивачем.

Матеріалів справи, не містять доказів того, що позивачем вживалися усі можливі заходи для зібрання додаткових довідок, щодо здійснення ним трудової діяльності за спірні періоди, зокрема звернення до архіву у якій, відповідно до акту схваленого протоколом ЄК МП «Корнус» від 19.02.1997 № 1, про знищення документів по малому підприємству «Конус», які не підлягають зберіганню та відповідно до запису «описи справ по особовому складу за період з 1991 по 1994 роки погоджені з ЄПК Держархіву області (протокол № 1 від 21.01.1997)» були надані до архіву.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно з ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказами підтвердження трудового стажу позивача за період роботи у малому підприємстві «Конус» з 09.07.1991 по 19.01.1993.

Щодо позовної вимоги про врахування суми заробітної плати за 1993-1997 роки, зазначеної у довідці приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.02.2023 за № 3291-1929/Ш-03/8-2000/23 щодо врахування наданої довідки про заробітну плату від 17.10.2022, видану Приватною фірмою «Піраміда» за період роботи з січня 1993 року по грудень 1997 року, на адресу підприємства направлено лист, щодо погодження проведення перевірки в умовах воєнного стану, у разі надання фірмою дозволу на проведення перевірки, управлінням контрольно-перевірочної роботи буде здійснено перевірку відповідності первинних документів змісту довідці про заробітну плату від 17.10.2022 у порядку календарної черговості надходження документів.

На зазначений лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в матеріалах справи наявна відповідь приватної фірми «Піраміда» від 31.03.2023 за № 030 на звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, якою повідомлено, що незважаючи на воєнний стан, здійснення контрольних заходів по наданих ПФ «Піраміда» довідках можлива. У відповіді зазначено, що раніш вже була надана відповідь про можливість перевірки та було підтверджено достовірність довідки від 17.10.2022р. надану ОСОБА_1 про заробітну плату для обчислення пенсії з належно завіреною копією цієї довідки, однак пропозиції щодо здійснення контрольних заходів по наданих довідках від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходило.

Враховуючи наведене, суд виходить з наступного, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 27 Закону № 1058-IV передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п. 2.10 Порядку).

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а.

Зокрема, зі змісту виданої довідки Приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1993 по 1997 роки зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок), довідка надана на підставі особових рахунків, розрахункових відомості, інших документів, проведено перерахунок з карбованців в гривні у співвідношенні 1:100000 (довідка завірена печаткою підприємства).

Крім того, період роботи позивача, який зазначений у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії, підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 09.08.1984 під № 9 наявна запис 20.01.1993 про прийняття до приватної фірми «Піраміда» директором (розпорядження №1 від 20.01.1993), під № 10 наявна запис 01.08.2006 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (розпорядження № 10 від 31.07.2006), наявна підпис засновника ОСОБА_1 та печатка.

Водночас, суд зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що законодавством з`ясування відповідності розміру заробітної плати, зазначеної в довідці, покладено на Пенсійний фонд, а відсутність доступу до підприємства не є безумовною підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджує невідповідність інформації, зазначеної у довідці, щодо отриманої позивачем заробітної плати.

Більш того, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто при вирішенні питання про призначення пенсії органи Пенсійного фонду наділені широким спектром повноважень для перевірки наданих для призначення пенсії документів.

Однак в даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено здійснення належної перевірки наданих позивачем документів для призначення пенсії. Так, жодних належних, достатніх доказів проведення перевірки інформації щодо сплати страхових внесків ПФ «Піраміда» за період 1993-1997 роки (періоди вказані в довідці) органом ПФУ не надано. Також, не здійснено належної перевірки щодо сум заробітної плати, вказаних у довідці.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку що бездіяльність відповідача щодо вчинення дій по перевірці відомостей, зазначених у поданій позивачем спірній довідці про заробітну плату, зумовила протиправні дії пенсійного органу щодо відмови врахувати повні дані про заробітну плату при обрахуванні пенсії позивача.

Окрім цього, суд підкреслює, що позиція пенсійного органу, яка фактично не стосується допущених зловживань зі сторони позивача, призвела до неспівмірних наслідків у формі зменшення розміру пенсії.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями відповідача, які полягають у неврахуванні при обчисленні пенсії позивача довідки Приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1993 по 1997 роки.

При цьому, відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача належить здійснити шляхом зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату різниці між отриманою та належною до виплати пенсією за минулий час з 04.10.2022.

Також суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, яка полягає у не врахування для обчислення пенсії ОСОБА_1 з 04.10.2022 суми заробітної плати за 1993 по 1997 роки, зазначеної у довідці приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вул. Стефенсона, буд. 26, м. Харків, 61064, РНОКПП ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з часу її призначення за заявою від 30.12.2022, врахувавши суми заробітної плати за 1993-1997 роки, зазначені у довідці приватної фірми «Піраміда» від 17.10.2022 та нарахувати та виплатити різницю між отриманою та належною до виплати пенсією за минулий час з 04.10.2022.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.