Справа № 933/223/24
Суддя: Любчик В. М.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.06.2024 933/223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що після досягнення 27 річного віку в січні 2024 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де пройшов військово-лікарську комісію та подав оригінали наявних в нього військово-облікових документів з метою бронювання, оскільки він обіймає посаду начальника відділу Новодонецької селищної ради. Постановою відповідача № 249 від 21.02.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивача притягнуто за порушення правил військового обліку, але відповідач не конкретизував у постанові які норми правил військового обліку та пункти Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ним порушено. Крім того, зазначив, що повідомлення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення повинно бути вручене за три дні до дати розгляду справи. Щодо строків подання позову зазначив, що про накладення адміністративного стягнення дізнався лише 04.04.2024 коли було накладено арешт на його кошти на підставі постанови державного виконавця. Просив поновити йому строк звернення до суду із вказаним позовом. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому постанову слід скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі розпорядження голови Олександрівського районного суду Донецької області від 12 квітня 2024 року №1/58/24 вказану справу передано на розгляд Добропільському міськрайонному суду.

Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду від 29.04.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 21.05.2024 на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою. 20.02.2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно позивача складено протокол №249 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП за порушення п. 4 ч. 10 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 12.10.2023) відповідно до якого громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі зобов`язані виконувати правила військового обліку, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягають громадяни, які звільнені від призову на строкову службу, а також такі, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, пп. 8, 10 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року. Так, позивач особисто, своєчасно для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, військового квитка), проходження медичного огляду, не прибув, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, військовий квиток не отримав, тобто ухилився від військового обліку військовозобов`язаних, порушивши правила військового обліку. Передано на військовий облік як військовозобов`язаного відповідно до протоколу №1 від 31.01.2024 (витяг з книги протоколів) в зв`язку з досягненням 27-річного віку. Тим самим, ОСОБА_1 в умовах воєнного стану скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. Протокол підписаний позивачем та отримано його копію 20.02.2024. Йому роз`яснено було права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП та повідомлено під підпис про розгляд справи 21.02.2024 о 10.00 год за місцем знаходження відповідача. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 21.02.2024 винесено постанову стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, відповідач зазначив, що 27 років ОСОБА_1 виповнилось 03.01.2024, а протокол складено 20.02.2024. За наслідками розгляду справи просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи установлено, що відповідно до копії посвідчення про приписку до призовної дільниці позивач перебував на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.09.2021 року (а.с. 7, 8).

ОСОБА_1 03.01.2024 виповнилося 27 років, що вбачається із копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 06.02.2013 (а.с. 9-11).

20.02.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №249 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, копію якого в цей же день отримано позивачем.

Постановою №249 від 21.02.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн. Дані про отримання копії постанови ОСОБА_1 відсутні (а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Зі змісту протоколу №249 та спірної постанови №249 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, особисто, своєчасно для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, військового квитка), проходження медичного огляду, не прибув, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, військовий квиток не отримав, тобто ухилився від військового обліку військовозобов`язаних, порушивши правила військового обліку. Передано на військовий облік як військовозобов`язаного відповідно до протоколу №1 від 31.01.2024 (витяг з книги протоколів) в зв`язку із досягненням 27-річного віку. Скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України за №69/2022 від 24.02.2022, в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Крім того, відповідач у протоколі та постанові наводить положення п. 10 ч. 4 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 8, 10 п.1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями ч. 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та спірної постанови в них відсутні дані щодо місця та часу вчинення право порушення, що є порушенням ст. 256 КУпАП.

Наявне в протоколі та спірній постанові формулювання суті правопорушення, що «… ОСОБА_1 у зв`язку із набуттям 27-річного віку особисто та своєчасно не прибув для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, військового квитка), проходження медичного огляду», на думку суду, не конкретизує дії позивача щодо порушення ним правил військового обліку.

Так, відповідач, викладаючи суть адміністративного правопорушення, не зазначив про граничний строк прибуття призовника до ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли він повинний був прибути, не зазначив нормативний акт, яким зобов`язано призовників після набуття ними 27-річного віку у визначені строки прибути для взяття на військовий облік.

Відсутній у формулюванні суті правопорушення спірної постанови також і конкретний пункт Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, який порушив позивач.

Описані у спірній постанові пп. 8, 10 п.1 Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, а саме обов`язок призовників: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки, у порушення правил військового обліку позивачу не інкримінуються.

Отже зміст оскаржуваної постанови унеможливлює визначення повного складу правопорушення та чіткої кваліфікації правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень».

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оскільки відповідачем не в повній мірі встановлено дійсні обставини поведінки позивача як військовозобов`язаного в особливий період (в оскаржуваній постанові належним чином не описано суб`єктивну та об`єктивну сторону правопорушення, яке ставиться у вину позивачу), суд дійшов висновку, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення слід надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході нового адміністративного провадження відповідачу слід визначитись з суб`єктивною та об`єктивною стороною правопорушення, яке ставиться позивачу у вину (визначити дату та місце вчинення правопорушення, а також конкретну норму законодавства, яку порушено позивачем).

Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст. 268, 279 КУпАП.

Так само суд не вирішує питання закриття провадження у справі, оскільки вирішення цього питання є передчасним.

Стосовно доводів позивача про порушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, щодо своєчасного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд вважає їх помилковими та безпідставними, оскільки позивач про розгляд справи був належним чином повідомлений, що підтверджується копією протоколу №249 від 20.02.2024 про адміністративне правопорушення, а саме, ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що він обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення 21.02.2024 о 10.00 год в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд вважає необхідним поновити позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови №249 від 21.02.2024, оскільки про прийняття вказаного рішення позивач дізнався отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення адміністративного штрафу від 03.04.2024, натомість спірна постанова не містить даних про отримання її копії ОСОБА_1 та відповідачем не надано доказів про її вручення або направлення позивачу.

За викладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні з позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Виходячи з того, що адміністративний позов задоволено частково, при цьому враховуючи, що задоволені вимоги охоплюють обсяг порушених прав та законних інтересів позивача, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд уважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати зі сплати судового збору у сумі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАСУ, суд,-

у х в а л и в:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №249 від 21.02.2024 про визнання винним ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850, 00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Любчик

13.06.2024