Справа № 420/18070/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
17 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця Хлебников О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконання виконавчий напис, стягнення, зняття арешту та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця Хлебников О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в якому позивач просить суд:
- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №102832 вчинений 07.06.2021 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем;
- враховуючи викладене та зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №102832 від 07.06.2021, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача;
- зняти арешт та блокування рахунків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід 2 гр, довічно , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 паспорт КЕ462260 . в банках України;
- зобов`язати приватного виконавця Хлебникова О.В закрити виконавче провадження №66626712 та зняти арешт та блокування банківських рахунків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід 2 гр, довічно , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 паспорт НОМЕР_1 .
Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви (частина 8 ст. 171 КАС України).
Згідно положень частини 2 ст. 171 КАСУ суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя, після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Приписами частини 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Так стосовно вимоги в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавий напис №102832 вчинений 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського округу Остапенко Євгеном Михайловичем, суд зазначає таке.
Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач оскаржує виконавчий напис приватного нотаріуса.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц.
Так, відповідно до пунктів 1 та 2 глави 12 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна.
Таким чином, вчинення виконавчого напису має на меті захист цивільних прав осіб.
Відповідно до частини другої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формування.
Частиною дванадцятою статті 28 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01.03.2013 № 3 спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.
За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Таким чином, спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню має розглядатись місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.
Щодо вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фіннс» на користь позивача утримані на користь останнього по виконавчому провадженню з його рахунка кошти на ПАТ «ВОСТОК», суд вказує на таке.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Термін "суб`єкт владних повноважень", відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАСУ, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Тобто в даній частині позовних вимог взагалі відсутній суб`єкт владних повноважень, державний орган, тому дана частина вимог не відноситься до юрисдикції адміністративного суду.
Щодо вимог про зняття арешту та блокування рахунків позивача та зобов`язання приватного виконавця вчинити певні дії, суд вказує на таке.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.
Частиною 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Як наслідок, Цивільним процесуальним кодексом України, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства України, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість оскарження учасниками виконавчого провадження тих процесуальних питань, які виникають не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.
Таким чином, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №102832 від 07.06.2021 року є рішенням іншої посадової особи в розумінні частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.
Відтак, заявлені позивачем вимоги про зобов`язання приватного виконавця Хлебникова О.В. зняти арешт з рахунку позивача, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому, рішенням у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 Європейський суд з прав людини у пункті 24 визначив, що фраза "встановлено законом" поширюється не лише на основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Таким чином, саме у порядку цивільного судочинства регламентовано не лише можливість оскарження учасниками виконавчого провадження процесуальних питань, які виникають при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.
Відтак, належним способом захисту порушеного, на думку позивача, права, пов`язаного з виконанням виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №102832 від 07.06.2021 року є звернення до місцевого загального суду із позовною заявою в порядку статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Керуючись ч.6 ст.169 КАС України, суддя
Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця Хлебников О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконання виконавчий напис, стягнення, зняття арешту та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної позовної заяви належить до юрисдикції місцевого загального суду за місцем виконання виконавчого напису та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Е.А.Іванов