Справа № 400/2726/22
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 р. № 400/2726/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівІнспектора прикордонної служби вищої категорії групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », майстер сержант ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 ) Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_5 ,

провизнання протиправним та скасування рішення від 22.04.2022 року № 250,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора прикордонної служби вищої категорії групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », майстер сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 ) Державної прикордонної служби України, в якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України № 250 від 22.04.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та запропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву.

Від відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 ) Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що повноваження щодо пропуску громадян України через державний кордон України чи відмові у цьому, надані уповноваженим посадовим особам, які здійснюють прикордонний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України органів охорони державного кордону України. Посилання позивача на віднесення його до категорії громадян, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, без зазначення конкретизованого випадку, передбаченого законом, не є обґрунтованою підставою для надання йому права на самостійний перетин державного кордону України в період введення на території України воєнного стану. Спірне рішення вважає праіомірним, а позовні вимоги безпідставними.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

22.04.2022 позивач прибув до міжнародному пункту пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» (далі - ППр «Устилуг») з метою здійснити перетин державного кордону на виїзд з України, оскільки вважає, що має право на такий перетин у зв`язку із тим, що виключений з військового обліку відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232).

Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 22.04.2022 було відмовлено на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389 від 12.05.2015, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 від 24.02.2022;.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного за № 922 від 12.04.2022, ОСОБА_1 , видано згідно наказу МОУ від 27.11.2017 №610. Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я 12.04.2022 - придатний до військової служби наказ НОМЕР_1 від 14.08.2008 р. Зроблено запис: "12.04.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з п.9 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року №921, Генеральний штаб Збройних Сил: здійснює загальне керівництво роботою з організації та ведення військового обліку, контроль за станом такої роботи у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях; визначає особливості ведення військового обліку, а також порядок його ведення органами військового управління, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та військовими частинами.

Порядком надання дозволу громадянам України, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на виїзд за межі місця проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України від 28 червня 2022 року визначено, що Дозвіл не надається громадянам України, які: виключені з військового обліку відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Підставою для їх виїзду за межі проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час є відповідний запис та відмітка про виключення з військового обліку у військовому квитку.

Відповідно до п.3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказ Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року №610, Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: прибули з місць позбавлення волі.

Згідно з ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з ст.8 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57 (далі - Правила №57), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктами 2-1 - 2-18 Правил №57 визначені особи, які мають право перетинати державний кордон мають у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

Згідно з п.12 Правил №57, для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.

У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п.15 Правил №57, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Частиною 3 ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль" особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №967 від 14.12.2010 затверджені форми рішень про відмову в перетинанні державного кордону України, зокрема, п.2 цього наказу форму рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

Позивач не є особою, яка має право перетинати державний кордон у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, і не надав доказів подання ним відповідачу документів, що дають право громадянину України на виїзд з України, які визначені ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та п.2 Правил №57.

Цей висновок суду не спростовується виключенням позивача з військового обліку військовозобов`язаних територіального центу комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, що, своєю чергою, є правомірним, однак вказане не стосується права перетину кордону у порядку визначеному Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57, про що зазначено вище. Тобто, наявність судимості за тяжкий злочин, і відповідно зняття з військового обліку, не є законною підставою для перетину кордону особою у період воєнного стану на підставі тимчасового посвідчення військовослужбовця. Право на перетин кордону, виникає у особи, у тому числі знятої з військового обліку, виключно на підставі документів вказаних у Законі України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57. Натомість, у позивача такі документи на момент перетину кордону були відсутні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що позивач не довів заявлених позовних вимог, адже суб`єкт владних повноважень діяв без порушень прав та законодавства при прийнятті спірного рішення.

У задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Інспектора прикордонної служби вищої категорії групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », майстер сержант ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_6 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.04.2022 року № 250, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов