Справа № 160/6293/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2024 року Справа № 160/6293/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТИОН»
до Київської митниці
про визнання протиправним рішення та картки відмови,
07.03.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТИОН» до Київської митниці, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100130/2023/000240 від 23.11.2023, прийняту Київською митницею з дати її прийняття;
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування заявленої митної вартості від 23.11.2023 №UA100130/2023/000005/2, прийняте Київською митницею з дати його прийняття.
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначив, що ним було подано митну декларацію разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товару, при цьому відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Позивач не погоджується із вказаними рішенням та карткою відмови та вважає їх протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
12.03.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимог ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 12.03.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
21.03.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
16.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено описку в ухвалі від 21.03.2024 року та продовжено строк для виконання вимог ухвали від 21.03.2024 року.
11.06.2024 року від Київської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржувані рішення та картка відмови є правомірними та такими, що прийнято відповідно до вимог законодавства України, оскільки відповідачем встановлено в митних деклараціях та митних документах розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2023 року ТОВ «АСТИОН» уклало з компанією NGC Inc., dba The Town Dock, США (далі Продавець) контракт №11092023 (далі Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у Контракті, продукцію (далі Товар) відповідно до Проформи Інвойсу (Інвойсу), які є невід`ємною частиною Контракту.
Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна Товару за одиницю і по позиціям фіксується у Проформі Інвойсі (Інвойсі).
Пунктом 2.2. Контракту, загальна сума Контракту становить 1 000 000,00 USD. Згідно з Рахунком-проформою (Проформою Інвойсом) № 2023-39 від 11.09.2023 до Контракту (оформлюється до погрузки Товару в контейнер) загальна вартість Товару згідно цього Інвойсу становить 62 370,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%, а 70% - за 14 днів до прибуття Товару, умови поставки CFR Klaipeda.
21.09.2023 на виконання умов Контракту та Проформи Інвойсу, Позивач за реквізитами Продавця здійснив попередню оплату у сумі 18 711,00 доларів США, що складає 30% від загальної вартості Товару. Факт оплати підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023.
Відповідно до Інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 до Контракту (оформлюється після погрузки Товару в контейнер по фактичній кількості Товару в контейнері) загальна вартість Товару становить 59 807,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%. Умови поставки CFR Klaipeda. Ціна Товару 2,750 доларів США за 1 кг. Кількість Товару нетто 21 748,00 кг. Найменування Товару Риба морожена горбуша (FrozenPink Salmon HG IQF / лат. Oncorhynchus gorbuscha), розмірний ряд: 2 LBS+/0 . 9кг+ , без голови, патрана, без додання харчових добавок і приправ, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій і кулінарній обробці, не консервована, індивідуальної заморозки. Упаковано в 32 карт.тоти, укладено в палети. Виробник: Grand HaleMarine Products Co., Ltd (#1926) Країна виробництва: Канада (CA).
01.11.2023 року позивач на виконання умов Контракту та Інвойсу № 2023-39 провів доплату Продавцю в сумі 41 096,00 доларів США, що складає 70% від загальної вартості Товару, який фактично було завантажено на контейнер з урахуванням раніше проведеної передоплати Товару у сумі 18 711,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №57 від 01.11.2023 відповідно.
Позивач здійснював доставку товару двома окремими партіями, а саме: перша партія кількістю нетто - 18 314,00 кг на суму 50 363,50 доларів США, оформлено Інвойсом № 2023-39/1 від 29.09.2023 та друга партія кількістю нетто - 3 434,00 кг на суму 9 443,50 доларів США Інвойсом № 2023-39/2 від 29.09.2023 відповідно.
Позивачем Митниці було надано документи для здійснення митного контролю та митного оформлення, перелік яких зазначено в графі 44 МД , а саме: - Сертифікат якості б/н від 29.09.2023; - Рахунок-проформу (Проформу інвойс) № 2023-39 від 11.09.2023; - Рахунок-фактуру (інвойс) № 2023-39 від 29.09.2023; - Рахунок-фактуру (інвойс) № 2023-39/1 від 29.09.2023; - Коносамент HLCUVAN230909665 від 13.10.2023;- Автотранспортну накладну б/н від 14.11.2023; - Міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво LT0324221/1096 від 14.11.2023; - Сертифікат про походження товару R20230788 від 28.09.2023; - Платіжну інструкцію в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023; - Платіжну інструкцію в іноземній валюті № 57 від 01.11.2023; - Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3609 від 14.11.2023; - Довідку про транспортні витрати № 1411/2 від 14.11.2023; - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс б/н від 10.09.2023; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначених кодом 4104) № 11092023 від 11.09.2023; - Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 22.09.2023; - Договір про надання послуг митного брокера № 7/8-8 від 11.05.2023; - Інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами, підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10744459 від 20.11.2023; - Пакувальний лист № 2023-39/1 від 29.09.2023; - Копію митної декларації країни відправлення 23LTLC0100EK31CB55 від 14.11.2023.
За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідач 21.11.2023 направив позивачу електронний запит (повідомлення) за №1855.
На виконання вказаного повідомлення ТОВ «АСТИОН» листом від 21.11.2023 повідомило Митному органу, що вказаний товар імпортується вперше, у зв`язку з чим надати бухгалтерську виписку по цій позиції за попередній період не може, оскільки в своєму асортименті такого товару не має. 23.11.2023 позивач листом повідомив відповідача, що всі документи, відомості про які зазначені у гр. 44 митної декларації, та передбачені ст. 53 МК України, наявні в декларанта подано разом з митною декларацією.
За результатами здійснення контролю Митницею оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100130/2023/000240 від 23.11.2023 року.
Також, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.11.2023 року № UA100130/2023/000005/2 у графі 28 якого, розрахована декларантом митна вартість товару складає 51 611,78 доларів США, вартість за 1 кг 2,75 доларів США. Відповідно до гр. 30 «Коригування» цього рішення, загальна вартість товару складає 88 822,90 доларів США, вартість за 1 кг 4,8500 доларів США, курс валюти 36,0496.
Позивач не погоджується із вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови та вважає їх такими, що не відповідають вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.
За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п.2 ч. ст.54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Також, за приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновків, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 року в адміністративній справі №803/667/17.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015р. у справі №21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.
Судом встановлено, що відповідач за результатами здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.
Як вбачається з документів, наданих Київській митниці, ТОВ «АСТИОН» було заявлено основний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: перший метод - за ціною договору, як це передбачено частиною другою статті 57 МК України.
До розрахунку митної вартості за першим методом її визначення, позивачем було додано вартість транспортування товару вантажним автомобілем за маршрутом Klaipeda, Lithuania пункт пропуску в Україні Корчове-Краковець м. Дніпро, що складає 70 000,00 грн., яку включено до митної вартості товару, що декларувався.
Оскільки поставка Товару, ввезеного в України визначена Контрактом на умовах CFR Klaipeda, що згідно з правилами Інкотермс 2010, включає оплату Продавцем доставки Товару в порт, його погрузку, фрахт судна та проходження митних процедур, пов`язаних з експортом, у тому числі оплати відповідних платежів і зборів.
Дані витрати складаються з: 1) Вартості міжнародного перевезення вантажу автомобілем марки DAF НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 з Klaipeda, Lithuania до кордону п/п Корчове-Краковець, Україна в сумі 45 000,00 грн. і 2) Вартості доставки по Україні з п/п Корчове-Краковець до м. Дніпро в сумі 25 000,00 грн
На підтвердження транспортних витрат Позивачем було надано: - коносамент (Bill of lading) HLCUVAN230909665 від 13.10.2023; - заявку на перевезення вантажу № 14112023-1 від 14.11.2023 згідно договору на надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від № 23/08-1ТР 23.08.2023; - договір № 23/08-1ТР на надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 23.08.2023, укладений між ТОВ «АСТИОН» і ТОВ «АВТОВІВА» в якому визначено умови перевезення та реквізити сторін; - рахунок на оплату № 3609 від 14.11.2023 на загальну суму 70 000,00 грн, який оплачено повністю; - міжнародна товаро-транспортна накладна (СМR) від 14.11.2023 на перевезення Товару за маршрутом Klaipeda, Lithuania п/п Корчове-Краковець м. Дніпро для ТОВ «АСТИОН»; -довідку про транспортні витрати № 1411/2 від 14.11.2023, видану ТОВ «АВТОВІВА».
Вищевказані документи визначені законодавством та є необхідними для ведення бухгалтерського обліку із дотриманням податкового законодавства, у тому числі, товаро-транспортні накладні (CMR, коносамент), які є підтвердженням наявності та змісту договорів перевезення, як то визначено законодавством України, зокрема, статтею 134 Кодексу торгівельного мореплавства України, ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільно перевезення вантажів, абзацом 27 розділу 1 Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997.
Відмінність відправника товару, вказаного в копії декларації країни відправлення від 14.11.2023 № 23LTLC0100EK31CB55 «UAB KLAIPEDOS SALDYTUVU TERMINALAS» та в МД і ТСД «UAB «NORDNIX» пояснюється тим, що в указаних документах компанія «UAB NORDNIX» зазначена експедитором, а не Продавцем Товару, що повністю спростовує твердження відповідача в цій частині.
Щодо твердження митного органу про невідповідність оплачених по контракту сум сумам, зазначеним в інвойсах та платіжних документах.
Так, позивачем було надано документи для здійснення митного контролю та митного оформлення, перелік яких зазначено в графі 44 МД такі документи: - Рахунок-проформу № 2023-39 від 11.09.2023; - Рахунок-фактуру (інвойс) № 2023-39 від 29.09.2023; - Рахунок-фактуру (інвойс) № 2023-39/1 від 29.09.2023; - Платіжну інструкцію в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023; - Платіжну інструкцію в іноземній валюті № 57 від 01.11.2023.
21.09.2023 на виконання умов Контракту та Проформи Інвойсу позивачем за реквізитами Продавця проведено попередню оплату у сумі 18 711,00 доларів США, що складає 30% від загальної вартості Товару, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023.
Згідно з Інвойсом № 2023-39 від 29.09.2023 до Контракту (оформлюється після погрузки Товару в контейнер по фактичній кількості Товару в контейнері) загальна вартість Товару становить 59 807,00 доларів США. Умови оплати попередня оплата 30%. Умови поставки CFR Klaipeda. Ціна Товару 2,750 доларів США за 1 кг, кількість Товару нетто 21 748,00 кг. Найменування Товару Риба морожена горбуша (FrozenPink Salmon HG IQF / лат. Oncorhynchus gorbuscha), розмірний ряд: 2 LBS+/0 . 9кг+ , без голови, патрана, без додання харчових добавок і приправ, без вмісту складових сумішей, не піддана тепловій і кулінарній обробці, не консервована, індивідуальної заморозки. Упаковано в 32 карт.тоти, укладено в палети. Виробник: Grand HaleMarine Products Co., Ltd (#1926) Країна виробництва: Канада (CA). 01.11.2023 на виконання умов Контракту та Інвойсу № 2023-39 від
29.09.2023 року позивачем за реквізитами Продавця проведено доплату в сумі 41 096,00 доларів США, що складає 70% від загальної вартості Товару, який фактично було завантажено в контейнер з урахуванням раніше здійсненої попередньої оплати в сумі 18 711,00 доларів США за платіжною інструкцією в іноземній валюті №57 від 01.11.2023 відповідно.
Позивач зазначив, що через те, що імпортований Товар не вмістився в один контейнер, позивач вимушений був розділити його (Товар) на дві окремі партії, а саме: 18 314,00 кг на суму 50 363,50 доларів США, що оформлено Інвойсом № 2023-39/1 від 29.09.2023 та 3 434,00 кг на суму 9 443,50 доларів США за Інвойсом № 2023-39/2 від 29.09.2023, доставку яких здійснено в різний час та оформлено різними митними деклараціями, що повністю спростовує доводи Відповідача.
Оплата загальної вартості Товару чітко відслідковується за платіжними інструкціями в іноземній валюті № 36 від 21.09.2023 на суму 18 711,00 USD та № 57 від 01.11.2023 на суму 41 096,00 що в загалом дорівнює загальній вартості фактично відвантаженого Товару у розмірі 59 807,00 USD.
Таким чином, Покупцем було в повному обсязі проведено розрахунки з Продавцем за Товар, поставлений по Інвойсу № 2023-39 від 29.09.2023 в загальній сумі 59 807,00 доларів США, розділеному на дві окремі партії, оформлені Інвойсом №2023-39/1 від 29.09.2023 на суму 50 363,50 доларів США за 18 314,00 кг, та Інвойсом № 2023-39/2 від 29.09.2023 на суму 9 443,50 доларів США за 3 434,00 кг., і поставлені в різний час та різних контейнерах.
Щодо використання при визначенні митної вартості Товару інформації щодо продажу на експорт в Україну ідентичних, подібних (аналогічних) товарів товару за ціною угоди на рівні 4,8500 USD за 1 кг за резервним методом.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до ч. 3 ст. 57 МУ України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 МК України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Позивачем під час митного оформлення товару надано всі необхідні документи, які відповідали вимогам частини другої статті 53 МК України та чітко ідентифікували оцінюваний товар, не містили жодних розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, натомість відповідачем не обґрунтовано, у чому полягали об`єктивні сумніви у заявленій декларантом митній вартості товару, та не доведено неможливості застосування Товариством методу визначення митної вартості за ціною договору.
Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Між тим, як вбачається з оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів від 23.11.2023 № UA100130/2023/000005/2 у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації (МД № UA209170/2023/042382 від 31.05.2023), на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що була оформлена майже за півроку до митного оформлення Товару, ввезеного позивачем та на інших умовах поставки, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 55 МК України.
Так, в Рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, взятої Митницею за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів, чого при винесенні оскаржуваного рішення зроблено не було.
Отже, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100130/2023/000240 від 23.11.2023 та Рішення про коригування заявленої митної вартості від 23.11.2023 №UA100130/2023/000005/2, прийняті Київською митницею, з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 7052,34 грн., що документально підтверджується квитанціями №2F2A-BMY3-ZF9E від 07.03.2024 року та №8504-7233-9148-5486 від 14.03.2024 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 7052,34 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100130/2023/000240 від 23.11.2023, прийняту Київською митницею з дати її прийняття.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування заявленої митної вартості від 23.11.2023 №UA100130/2023/000005/2, прийняте Київською митницею з дати його прийняття.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв