Справа № 280/2749/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Справа № 280/2749/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі позивач 2), ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 (далі позивач 3) до Міністерства оборони України (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати індивідуальний акт рішення відповідача, що викладено у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України за № 220/13/1156 від 09.02.2024, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн, яку встановлено пунктом 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_4 , який є особою, смерть якої настала від захворювання, так, пов`язаного з захистом Батьківщини, а саме: позивачу 1 (батьку), позивачу 2 (матері), позивачу 3 (дружині, яка діє як законний представник неповнолітнього сина) у рівних частинах;

2) зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн, яку встановлено пунктом 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_4 , який є особою, смерть якої настала від захворювання, так, пов`язаного з захистом Батьківщини, а саме: позивачу 1 (батьку), позивачу 2 (матері), позивачу 3 (дружині, яка діє як законний представник неповнолітнього сина) у рівних частинах, з урахуванням сум, раніше виплачених сум на підставі рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги, яке викладено у протоколі засідання комісії Міністерства оборони України від 03.11.2023 за № 67/975.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Рижовим М.Г., який діє на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1168647 від 20.03.2024, № 1168648 від 20.03.2024, № 1168649 від 20.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі, а саме ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_2 (матір) та ОСОБА_3 (неповнолітній син), є близькими родичами померлого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 . Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв за № 17 від 02.01.2023 визначено, що захворювання ОСОБА_4 (гостра недостатність кровообігу, токсична кардіоміопатія) є захворюванням, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Супровідним листом від 05.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку ОСОБА_4 . ОСОБА_1 направлено копію витягу з протоколу засідання комісії Міноборони від 03.11.2023 за № 67/975, відповідно до якого батьку, матері та сину померлого ОСОБА_4 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), у розмірі 1 860 750 грн у рівних частках кожному. Надалі представник позивачів звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням про надання роз`яснення щодо здійснення виплати позивачам одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн . Представнику була надана відповідь, відповідно до якої смерть ОСОБА_4 настала не внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, а внаслідок захворювання, відтак обставини настання смерті ОСОБА_4 не підпадають під дію положень Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а тому відсутні законні підстави для призначення виплати членам його сім`ї одноразової грошової допомоги в сумі 15 000 000 грн. Надалі представник звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення одноразової грошової допомоги, на що була отримана аналогічна за змістом відповідь.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

25.04.2024 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№19991), у якому представник відповідача вказує, що відповідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 №13/1414- ДМ22/12-17/356-ЛЗт/22 від 08.07.2022 причиною смерті ОСОБА_4 є кардіоміопатія неуточнена, яка у своєму перебігу ускладнилася розвитком гострої недостатності кровообігу». Згідно витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв за №17 від 02.01.2023 захворювання солдата ОСОБА_4 яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини. 27-28.02.2023 позивачі подали заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно до Постанови №975. Призначення одноразової грошової допомоги передбаченої в Постанові №168 застосовується виключно у разі загибелі військовослужбовців, яка сталася в період з 24.02.2022 до закінчення дії воєнного стану, або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва). У всіх інших випадках загибелі (смерті) військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, крім визначених у пункті 2 Постанови №168, або встановлення їм інвалідності (ступеня втрати працездатності), оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, наказу Міністерства оборони України від 14.04.2014 №530. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), потриманим в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги, визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Крім того, зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не відмовляло позивачам у виплаті одноразової грошової допомоги, як зазначає представник позивачів, а лише надано відповідь на адвокатський запит. Вимога позивачів визнати протиправними та скасувати індивідуальний акт рішення відповідача, що викладено у листі Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України за № 220/13/1156 від 09.02.2024 є безпідставною та необґрунтованою, адже не є актом індивідуальної дії (рішенням) суб`єкта владних повноважень. Звертає увагу, що позивачі використали своє право на виплату та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно до Постанови №975. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 01.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду примірника позовної заяви з додатками для відповідача; доказів сплати судового збору в сумі 1211,20 грн або докази на підтвердження скрутного матеріального становища позивачів.

Ухвалою від 15.04.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_4 проходив службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , у період з 17.03.2022 по 17.06.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 № 10924.

Про вказане також свідчать довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 21.02.2024 № 1677, № 1678, № 1679, за змістом яких ОСОБА_4 дійсно брав безпосередню участь у вказаних заходах, перебуваючи в Охтирському районі Сумської області з 17.03.2022 по 29.03.2022, в Ізюмському районі Харківської області з 29.03.2022 по 17.06.2022.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.2023 Олександрівським відділом державної відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до висновку експерта № 12-17/356-ЛЗт/22 від 19.06.2022 причиною смерті гр-на ОСОБА_4 є кардіоміопатія не уточнена, яка у своєму перебігу ускладнилася розвитком гострої недостатності кровообігу

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2022 № 3048 призначено службове розслідування за фактом смерті 17.06.2022 солдата ОСОБА_4 , за результатами проведення якого складено відповідний акт. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 № 7272 смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 вважається такою, що сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язана з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02.01.2023 №17 захворювання солдата ОСОБА_4 , 1985 р.н., «Гостра недостатність кровообігу. Токсична кардіоміопатія», яке призвело до смерті 17.06.2022, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 22.06.2022, лікарським свідоцтвом про смерть від 22.06.2022 № 356, ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Згідно з пунктом 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.11.2023 № 67/975, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2023 № 975: батьку, матері та сину померлого 22.06.2022 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 22.06.2022 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. у рівних частках кожному.

На адвокатський запит представника позивачів (звернення щодо надання роз`яснень з питань призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 ) листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.01.2024 № 177 повідомлено, що порядок, умови та розмір виплати одноразової грошової допомоги визначено різними актами Кабінету Міністрів України, при цьому застосування положень того чи іншого акту залежить від обставин, що призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця. Смерть ОСОБА_4 настала не внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, а внаслідок захворювання. З огляду на вищевикладене є очевидним, що обставини настання смерті ОСОБА_4 не підпадають під дію положень Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а тому законні підстави для призначення виплати членам його сім`ї одноразової грошової допомоги в сумі 15000000 гривень.

На адвокатський запит представника позивачів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 листом від 09.02.2024 № 220/13/1156 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив, що документи для розгляду питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 надійшли до Департаменту із ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть ОСОБА_4 , згідно наданих документів не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва). У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги, визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Відтак прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку, матері та сину померлого 22.06.2022 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_4 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750,00 грн у рівних частках (протокол № 67/975 від 03.11.2023).

Не погодившись із відмовою у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн, яку встановлено пунктом 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членам сім`ї померлого військовослужбовця, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статі 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024. Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Звідси слідує, що подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вказана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02.01.2023 №17 захворювання солдата ОСОБА_4 (гостра недостатність кровообігу, токсична кардіоміопатія), яке призвело до смерті 17.06.2022, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Щодо обставин смерті, то в акті службового розслідування, проведення якого призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2022 № 3048 за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 солдата ОСОБА_4 , зазначено, що 17.06.2022 приблизно 20.10 у розташуванні 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону біля АДРЕСА_1 був виявлений солдат ОСОБА_4 без ознак життя. Солдат ОСОБА_4 сумлінно проходив службу, зауважень не мав, до медичного пункту не звертався, скарг на здоров`я не мав.

Пунктом 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).

На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (надалі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

За пунктом 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві

Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Як встановлено судом, 27-28.02.2023 ОСОБА_1 (батько), ОСОБА_2 (мати), Носова Ірина Ігорівна в інтересах ОСОБА_3 (неповнолітня дитина) звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 №975.

За результатом розгляду наданих заяв з доданими до них документами комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до пункту 6 протоколу засідання від 03.11.2023 № 67/975 дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2023 № 975: батьку, матері та сину померлого 22.06.2022 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 22.06.2022 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750 (один мільйон вісімсот шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. у рівних частках кожному.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у редакції, чинній станом на час звернення позивача із заявою про виплату допомоги), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Також пунктом 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Отже, Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. При цьому виплата збільшеного до 15 000 000 грн розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови №168, передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Суд підсумовує, що питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:

у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);

у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);

у розмірі 15 000 000 грн. на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абз. 1 п. 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови №168).

Відтак, чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких є свої законодавчо визначені умови для виплати. Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, оскільки розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб. Такий розмір допомоги передбачений лише на період дії воєнного стану та покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання ОСОБА_4 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть. Так, 18 Регіональною військово-лікарською комісією встановлено, що причиною смерті ОСОБА_4 стало не поранення, а захворювання «Гостра недостатність кровообігу. Токсична кардіоміопатія».

Також судом досліджений висновок експерта № 12-17/356-ЛЗт/22 від 19.06.2022, за яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_4 встановлено: ознаки швидконасталої смерті, хворобливі зміни з боку серцево-судинної системи у вигляді в`ялості міокарда, деякого розширення порожнин серця, нерівномірної гіпертрофії міокарда з великими полями міофрагментації. Так, експерт дійшов висновків, що причиною смерті гр-на ОСОБА_4 є кардіоміопатія не уточнена, яка у своєму перебігу ускладнилася розвитком гострої недостатності кровообігу. Водночас експертом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 поранень (контузій, травм, каліцтв).

У межах розгляду цієї справи суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу особи та встановлювати причинний зв`язок захворювання, яким спричинена смерть, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Так, на адвокатські запити представника позивачів листами ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.01.2024 № 177 та Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 09.02.2024 № 220/13/1156 повідомлено, що постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть ОСОБА_4 , згідно наданих документів не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва). У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги, визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Відтак прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги батьку, матері та сину померлого 22.06.2022 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_4 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1860750,00 грн у рівних частках (протокол № 67/975 від 03.11.2023). Суд зазначає, що вказане рішення про призначення одноразової грошового допомоги сім`ї померлого ОСОБА_4 не оскаржується.

Враховуючи те, що відповідно до висновку 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02.01.2023 №17 ОСОБА_4 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), помер природною смертю внаслідок захворювання, відповідно він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б позивачам право на отримання допомоги у збільшеному розмірі. Відтак позивачем помилково ототожнюється поняття «загибель (смерть) внаслідок поранення» із «смертю внаслідок захворювання».

Суд зауважує, що Міноборони обґрунтовано прийнято відповідне рішення про виплату допомоги у визначеному законодавством розмірі 1860750 грн у рівних частках кожному, що еквівалентно 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому помер ОСОБА_4 .

Доводи представника позивачів про те, що оскільки загибель (смерть) ОСОБА_4 відбулася у період воєнного часу та настала у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, позивач має право на одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168, є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються із наведеними вище висновками суду щодо відсутності правових підстав у позивачів для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн, передбаченої Постановою №168.

Водночас, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивачів до відповідача із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, водночас лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 09.02.2024 № 220/13/1156 є відповіддю на адвокатський запит щодо надання інформації про призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 .

Так, Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану було затверджено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39223 (далі - Порядок № 45). Порядок № 45 прийнято відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Порядок №45 визначає завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів (пункт 1.1 Порядку).

Враховуючи, що заява позивача 1 пов`язана з отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, дослідженню підлягає алгоритм опрацювання заяв про призначення та виплати ОГД, передбачений Порядком № 45.

Розділом ІІ регламентований порядок направлення органом військового управління, військовою частиною, установою, військовим навчальним закладом документів до відповідного районного (міського) ТЦКСП у випадку загибелі військовослужбовця, який помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини (що не є релевантним до спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку № 45 районний (міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати.

Обласний (Київський міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД. У разі отримання інформації, яка не відповідає раніше наданому висновку, не пізніше 3 робочих днів подається новий висновок з урахуванням встановлених обставин. Проводить перевірку отриманих з Департаменту соціального забезпечення результатів попереднього опрацювання документів для призначення ОГД, та не пізніше 3 робочих днів після їх реєстрації письмово повідомляє про результати проведеної роботи.

Щодо алгоритму опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД, який передбачений VI розділом Порядку № 45 пунктом 4.3 визначено, що обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи.

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку та доповіді, які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки)., Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу.

Надалі Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів, надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

Далі документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проекти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві

З огляду на вище зазначені норми, саме обласний ТЦКСП уповноважений подавати висновок щодо можливості призначення ОГД до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки), який після опрацювання подаються на розгляд Комісії Міноборони, яка приймає рішення щодо призначення ОГД.

Разом з тим, жодного рішення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у виплаті ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 прийнято не було, що свідчить про безпідставність позовних вимог, оскільки відповідачем не були порушені права та законні інтереси позивачів.

Таким чином, у зв`язку з тим, що від районного ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідні документи до Міністерства оборони України не надходили, у зв`язку з чим питання призначення та виплати позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачем у встановленому законом порядку не вирішувалося, суд зазначає про передчасність вимог до Міноборони, через що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач 1 ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач 2 ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Позивач 3 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач Міністерство оборони України, місцезнаходження: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17.06.2024.

Суддя К.В.Мінаєва