Справа № 480/12189/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби в розмірі 52 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови КМУ від 17 вересня 2014 року № 460;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити компенсацію за 20 днів невикористаної основної відпустки за 2022 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити компенсацію за 13 днів невикористаної основної відпустки за 2023 рік;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити заробітну плату з 01.10.2023 по 23.10.2023.
Вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу командира (по стройовій частині) № 3 від 18.04.2022 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду кулеметника 2 відділення 2 взводу І спеціальної роти.
Згідно наказу командира (по стройовій частині) № 297 від 23.10.2023 солдат ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23 жовтня 2023 року, на підставі п. "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.
Станом на дату подання позовної заяви з позивачем проведений не повний розрахунок, а саме не нараховано та не виплачено: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 52% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби за період з 01 по 23 жовтня 2023 року в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу за період 01 по 23 жовтня 2023 року включно з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років: грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови КМУ від 17 вересня 2014 року № 460, компенсацію за 20 днів невикористаної основної відпустки за 2022 рік, компенсацію за 13 днів невикористаної основної відпустки за 2023 рік.
Позивач не згоден зі вказаними діями, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 16.11.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений строк.
Ухвалою суду від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 27.02.2024 зобов`язано відповідача - військову частину НОМЕР_1 в строк десять днів з дня отримання цієї ухвали виконати вимоги ухвали суду від 04.12.2023 про надання відзиву на позовну заяву.
Крім того, 20.05.2024 судом направлено запит до Міністерства оборони України, яким зобов`язано Міністерство оборони України в строк 5 днів забезпечити вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 04.12.2023 з копією позовної заяви з додатками та копію ухвали про витребування доказів від 27.07.2024 Військовій частині НОМЕР_1 та забезпечити виконання даних ухвал у найкоротший термін.
06.06.2024 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, зазначає, що позивачу, у зв`язку зі звільненням було виплачена:
- щомісячна премія за особистий внесок в загальні результати служби за період з "01" по "23" жовтня 2023 року включно в розмірі 523% посадового окладу;
- надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу за період з "01" по "23" жовтня 2023 року включно з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
- одноразова грошова допомога по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. № 460 "Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби" в розмірі 52 відсотки місячного грошового забезпечення за 13 повних календарних місяців служби;
- компенсацію за 20 днів невикористаної основної відпустки за 2022 рік, відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
- компенсацію за 13 днів невикористаної основної відпустки за 2023 рік, відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Факт належної виплати грошового забезпечення підтверджується довідкою від 06.06.2024 щодо грошового забезпечення та інших додаткових виплат, які нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 297 від 23.10.2023, додається.
Крім того, представник зазначив, що оскільки позивач не звертався з відповідною аргументованою заявою для вирішення соціально-побутових питань до командування військової частини НОМЕР_1 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік на користь ОСОБА_2 не виплачувалась.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира (по стройовій частині) № 3 від 18.04.2022 позивач був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду кулеметника 2 відділення 2 взводу І спеціальної роти.
Згідно наказу командира (по стройовій частині) № 297 від 23.10.2023 солдат ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 23 жовтня 2023 року, на підставі п. "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.
Оскільки з позивачем на момент звільнення відповідачем було проведено не повний розрахунок, а саме не нараховано та не виплачено: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 52% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби за період з 01 по 23 жовтня 2023 року в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу за період 01 по 23 жовтня 2023 року включно з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років: грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови КМУ від 17 вересня 2014 року № 460, компенсацію за 20 днів невикористаної основної відпустки за 2022 рік, компенсацію за 13 днів невикористаної основної відпустки за 2023 рік позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМ України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Міністерство оборони України наказом Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 № 260 (далі - Наказ № 260) у Розділі ХХІV визначило порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме:
військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами;
військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - до шести років, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань може надаватися у встановленому порядку;
військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули;
військовослужбовцям, які були призвані (прийняті) на військову службу та до призову (прийняття) працювали в бюджетних організаціях, виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за умови ненадання за попереднім місцем роботи матеріальної допомоги, встановленої відповідними нормативно-правовими актами України за рік, в якому вони були призвані (прийняті);
військовослужбовцям, які прибули до Збройних Сил України після відрядження до державних органів, установ та організацій або прикомандирування до Верховної Ради України та органів місцевого самоврядування із залишенням на військовій службі, виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за умови ненадання цієї допомоги за місцем відрядження (прикомандирування) за рік, в якому вони прибули.
Згідно з п. 7 Розділу ХХІV наказу № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені від посад, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами.
Відповідно до п. 9 Розділу ХХІV наказу № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Міністром оборони України 15.02.2018 виданий наказ № 65 Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік, відповідно до пункту 9 якого наказано: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (без урахування винагород і морського грошового забезпечення). Накази про виплату матеріальної допомоги видавати виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 7 цього наказу після розгляду заяв військовослужбовців. У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначаються конкретні причини (важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї, смерть рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та інші поважні причини), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби. Інші одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачувати в розмірах, визначених нормативно-правовими актами.
Відтак, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується один раз на рік за заявою військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з доданими до нього довідками про стан здоров`я та лікування не звертався.
Як уже було зазначено судом, позивач не скористався своїм правом звернення до відповідача з відповідним рапортом про виплату йому матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а отже і рішення про виплату або відмову у виплаті вказаної допомоги відповідач не приймав, у зв`язку з чим у нього був відсутній обов`язок нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , який звільнявся зі служби 23.10.2023, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Також необхідно зауважити, що наведеними вище нормами чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, не визначено імперативного обов`язку для відповідача надавати в обов`язковому порядку щороку матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
Щодо не нараховання та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 52% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, щомісячної премії за особистий внесок в загальні результати служби за період з 01 по 23 жовтня 2023 року в розмірі 523% посадового окладу, надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 65% від посадового окладу за період 01 по 23 жовтня 2023 року включно з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років: грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови КМУ від 17 вересня 2014 року № 460, компенсації за 20 днів невикористаної основної відпустки за 2022 рік, компенсацію за 13 днів невикористаної основної відпустки за 2023 рік суд зазначає, що факт належної виплати грошового забезпечення підтверджується довідкою від 06.06.2024 щодо грошового забезпечення та інших додаткових виплат, які нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 297 від 23.10.2023, яка міститься в матеріалах справи.
З урахуванням встановлених у цій справі обставин та на підставі аналізу наведених вище положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не вчинив активних дій, спрямованих на реалізацію свого права на отримання грошової допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а відповідач здійснив належні йому виплати грошового забезпечення, то у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал