Справа № 420/15213/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/15213/23

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 13.09.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2023р. Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 461415,02грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не проведено відшкодування витрачених бюджетних коштів на його утримання у вищому навчальному закладі, в зв`язку з достроковим розірванням контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість, що призводить до порушення економічних інтересів держави.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2023р. позов задоволений з підстав того, що відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов встановлених Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись з вказаними судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в яких посилається на помилкове застосування судом першої інстанції, при вирішенні справи, норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на необґрунтованість включення до вказаного розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 461415,02грн. додаткової грошової винагороди виплаченої йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 в сумі 335337,15грн., оскільки вона входить до додаткового грошового забезпечення військовослужбовця. Крім того, суд першої інстанції повинен був зупинити провадження у справі на час знаходження його на службі у складі Збройних Сил України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18.08.2020р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 (курсант) було укладено контракт на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно умов якого курсант добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема: проходити військову службу (навчання) у Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба; відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. /а.с.6-7/

Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 26.05.2023р. №154, відповідно п.3.2 та п.3.4 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 14.12.1997р. №490, молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 2 курсу інженерно-авіаційного факультету, відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість та відповідно до п.36 Положення про проходження громадянами України військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково припинено дію контракту через службову невідповідність. /а.с.8/

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо добровільного відшкодування витрат, які витрачені на його навчання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі Закон України №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з» «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3 та 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964 (надалі - Порядок №964) визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п.3 Порядку №964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534 про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (надалі Порядок №419/831/240/605/537/219/534), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Згідно з п.2.1.1 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до п.2.1.2 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Пунктом 2.1.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, передбачено, що витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Згідно з п.2.1.4 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до п.2.1.6 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Згідно з п.2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Як передбачено п.7 Порядку №964 відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 навчався у Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба на підставі контракту від 18.08.2020р. на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. /а.с.6-7/

Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 26.05.2023р. №154, відповідно п.3.2 та п.3.4 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 14.12.1997р. №490, молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта 232 навчальної групи 2 курсу інженерно-авіаційного факультету, відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість та відповідно до п.36 Положення про прохолдження громадянами України військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково припинено дію контракту через службову невідповідність. /а.с.8/

Таким чином, ОСОБА_1 порушено умови контракту від 18.08.2020р. на проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, оскільки його розірвано у зв`язку з недисциплінованістю курсанта.

Розмір вищезазначеного відшкодування підтверджується розрахунком від 27.05.2023р. №810 витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба, що складає всього 461415,02грн., у т.ч.: грошове забезпечення 360067,95грн. продовольче забезпечення 60032,88грн., речове забезпечення 14554,10грн., медичне забезпечення 6588,56, спожиті комунальні послуги та енергоносії 20171,53грн. /а.с.9/

При цьому, позивач ознайомлений з вказаним розрахунком 27.08.2023р. та надав зобов`язання щодо добровільного відшкодування вказаних витрат, а тому він знав про свій обов`язок добровільного відшкодування, але не вчинив відповідних дій.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на необґрунтованість включення до вказаного розрахунку додаткової грошової винагороди виплаченої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168, оскільки вона входить до додаткового грошового забезпечення військовослужбовця.

Враховуючи положення вищенаведених норм законодавства, відповідач зобов`язаний відшкодувати Харківському національному університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, пунктом 5 ч.1 ст.236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом ч.2 ст.64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002р. №8-рп/2002).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010р.).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20.06.2000р.).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2023р. відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України)

20.07.2023р. адвокатом, що діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву з обґрунтуванням правової позиції відповідача.

З огляду на розгляд справи в порядку письмового провадження, відсутність необхідності особистої участі відповідача під час розгляду справи, а також реалізацію свої прав та обов`язків як учасника справи шляхом залучення представника, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, розглянув справу з дотриманням норм матеріального, процесуального права, а тому в порядку ст.316 КАС України оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв