Справа № 345/1895/24
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/1895/24
Провадження № 2-а/345/20/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції та інспектора 1 батальйону 2 роти Тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП лейтенанта поліції Максимишина Анатолія про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 11.03.2024 р. він припаркувався на стоянці Івано-Франківської обласної лікарні по вул. Федьковича, 31А, транспортний засіб Мерседес, державний номер: НОМЕР_1 , без жодних пошкоджень, свідками чого були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; проте через певний час на автомобілі появилася незначна вм`ятина та затертість фарби, тобто було скоєно ДТП, на що він викликав поліцію, як виявилось на самого себе, оскільки інспектором ОСОБА_5 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона є незаконною та винесена з грубим порушенням норм КУпАП. Як наслідок просить суд постанову серії ГБВ №091053 від 11.03.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП в розмірі 850,00 гривень визнати незаконною та скасувати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з часу отримання ухвали, але не довше ніж до 11.04.2024.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Представник ГУ НП в області (в порядку само представництва) юрисконсульт відділу правового забезпечення ГУ НП в Івано-Франківській області капітан поліції Назарій Бичай своїм правом подати відзив скористався та вказав, що на його думку належним відповідачем у даній справі являється саме Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП та інспектор (посадова особа), яка уповноважена на складання постанови про адміністративне правопорушення із яким даний поліцейський перебуває у трудових відносинах, а тому вважає, що позивачу слід відмовити у позовних вимогах за безпідставністю а також просить розгляд справи проводити без участі представника ГУНП в області.

22.05.2024 року від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача на належного.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.05.2024 заяву позивача задоволено та замінено неналежного відповідача по справі Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області на належних: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, та інспектора 1 батальйону 2 роти Тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Представник відповідача: начальник сектору правового забезпечення управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Ірина Коритко своїм правом подати відзив скористалася та вказала, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що враховуючи наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, доведеність вини у вчиненні порушення та доведення правомірності прийнятого рішення, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ГБВ № 091053 від 11.03.2024 є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасування, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Також просить розглядати справу без участі представника відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання також не з"явилися, однак згідно відзиву представник просив розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.03.2024 року екіпаж Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції близько 10 год. 56 хв. на службовий планшет отримав повідомлення «ДТП без травмованих» за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91.

Заявником у даному зверненні за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» був ОСОБА_1 , який у своєму повідомленні вказав, що в м. Івано-Франківську по вул. Федьковича, 91, на паркові пошкодили його авто марки Мерседес, сірого кольору, н.з. НОМЕР_2 та поїхали з місця події, є відео, поряд є камери відео спостереження.

Прибувши на місце події, екіпажем патрульної поліції виявлено заявника ОСОБА_1 , який повідомив, що на паркові залишив свій транспортний засіб MERCEDES, н.з. НОМЕР_3 , який пошкодили невідомі особи, за час відсутності позивача, та поїхали з місця події.

На підставі встановлених даних та зібраних матеріалів, у діях гр. ОСОБА_1 виявлено ознаки правопорушення передбаченого статтею 183 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність статтею 183 КУпАП, інспектором після розгляду справи винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №091053 від 11.03.2024 з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідност. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції. Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП. В адміністративному позові позивач категорично заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину заперечував і при винесенні відносно нього оскарженої постанови.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено уст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність , крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський, відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, лейтенант поліції ОСОБА_7 , є працівником УПП в Івано-Франківській області ДПП, тобто посадовою особою органу Національної поліції України. Таким чином, лейтенант поліції ОСОБА_7 має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Так, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 протокол не складався, а була винесена Постанова серії ГБВ №091053 від 11.03.2024 року у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконання посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів над іншими, додержанні законності. До того ж, посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Щодо змісту оскаржуваної постанови.

У відповідності до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Суд звертає увагу, що в фабулі оскаржуваної постанови, детально описано суть правопорушення, обставини його вчинення та конкретну статтю, які порушив позивач, а саме: ст. 183 КУпАП.

Відтак, оскаржувана постанова ГБВ № 091053 від 11.03.2024 року в своєму змісті містить всі необхідні дані та відомості передбачені вимогами статті 283 КУпАП, тому пояснення позивача щодо невідповідності змісту такої постанови не знаходять свого підтвердження, а навпаки спростовуються змістом даної постанови.

Слід зауважити, що відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З встановлених обставин справи, інспектор взводу №2 роти тактично оперативного реагування УПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 було встановлено, що повідомлена ОСОБА_1 інформація є неправдивою.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення, при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення, було здійснено виїзд на місце події, було з`ясовано наявності умислу позивача на повідомлення поліції неправдивих відомостей, тобто було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 183 КУпАП, була проведена належна оцінка наявних доказів та повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, жодних доказів, які б спростовували факт вчинення такого порушення, позивачем суду не надано, а наданий представником відповідача разом із відзивом DVD-R диску із відеозаписом події, зазначені обставини узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №091053 від 11.03.2024 року, із вчиненим ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП. Факт ДТП без травмованих не підтвердився, оскільки заявник заїхав на паркувальний майданчик уже з наявними пошкодженнями на транспортному засобі.

Позивачем не надані дані, які б свідчили про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували його права, інтереси або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції. Таким чином, у суду є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції безпідставно.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Суд зазначає, що стороною відповідача з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що поліцейський діяв неправомірно.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було доведено наявності умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд вважає доведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і як наслідок, відсутність підстав для скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, на підставі ст. 139 КАС України судові витрати позивача у справі залишаються на його рахунку.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 77, 90, 139, 183, 258, 268, 280, 289 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції та інспектора 1 батальйону 2 роти Тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП лейтенанта поліції Максимишина Анатолія про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 17.06.2024.

Головуючий