Справа № 160/21345/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його пільгового та загального страхового стажу період роботи з 12.04.2001 року по 10.10.2006 року в якості слюсаря по ремонту гірничого обладнання; з 11.10.2006 року по 20.07.2008 року в якості гірника з повним робочим днем під землею; з 21.07.2008 року по 22.11.2012 року в якості водія автотранспортного цеху в структурному підрозділі «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити йому пенсію за віком відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне Пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ з 30.05.2022 р. і виплатити йому недоотриману пенсію, починаючи з 16.11.2022 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати при призначенні йому пенсії заробітну плату за періоди роботи в структурному підрозділі «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь» відповідно до довідок №16-2/86, 16-2/87 від 08.02.2016 р., виданих АО «Воркутауголь» «Северсталь».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
25 жовтня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до пункту 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливими шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 02.08.1982, позивач працював в ВАТ Воркутавуголь Шахта Північна Воркута: з 12.04.2001 по 10.10.2006 слюсарем по ремонту гірничого обладнання. з 11.10.2006 по 20.07.2008- гірничий (3,4 розряду) з повним робочим днем під землею. з 21.07.2008 по 22.11.2012 водій в автотранспортний цех на всі марки автомобіля. Для підтвердження пільгового стажу роботи позивачем до заяви були надані наступні документи: довідка №207-16 від 08.02.2016, довідка про заробітну плату №16-2/86 від 08.02.2016, №16-2/87 від 08.02.2016, Довідка про підтвердження атестації №20-1241 від 12.10.2020, Наказ про атестацію робочих місць, Картка Атестації. Відповідно до уточнюючої довідки від 08.02.2016 №207-16, виданої ВАТ Воркутавуголь (рф), ОСОБА_1 , працював в СП Шахта Північна ВАТ Воркутавуголь: з 11.10.2006 по 20.07.2008 гірничий підземний, що передбачено Списком №1, розділ І, підрозділ 1А, шифр 1010100а, передбаченого Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10. Хоча позивач на вищезазначеному підприємстві працював з 2001 по 2012 рок, проте підприємство визначає пільговий період роботи лише з 11.10.2006 по 20.07.2008. Також, позивачем надано довідки про заробітну плату. Зазначають, що довідки про заробітну плату не доказують підтвердження факту роботи на пільгових умовах. Тому, вважають безпідставним вимоги позивача щодо зарахування до пільгового періоду роботи весь період роботи на підприємстві, а саме з 2001 по 2012 роки. За поданим Позивачем документами до пільгового стажу, не зараховано період з 11.10.2006 по 20.07.2008 згідно довідки від 08.02.2016 №207-16, оскільки вона видана рф без проставляння апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 12.04.2001 по 22.11.2012 відповідач зазначає, що з 01 січня 2023 року рф припинено участь у зазначеній вище Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Неможливість проведення органом Пенсійного фонду України перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що Головне управління має беззаперечно враховувати при призначенні/перерахунку пенсії періоди роботи по трудовій книжці на території рф, які не підтверджені первинними документами, як це передбачено законом.
14 листопада 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно частини третьої ст. 114 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано період з 12.04.2001 по 22.11.2012 згідно записів трудової книжки від 02.08.1982 НОМЕР_3 , у зв?язку із припиненням з 01.01.2023 рф участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, стаж рахуємо по 31.12.1991. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період з 11.10.2006 по 20.07.2008 згідно довідки від 08.02.2016 № 207-16, оскільки видана рф без проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5 жовтня 1961 року та у зв?язку із припиненням з 01.01.2023 рф участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Також просив поновити строк подачі відзиву.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV від 15.02.2023р. (далі Закон № 1058-ІV).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Житомирській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ в Житомирській області від 22.02.2023 р. №23 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону № 1058-ІV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

У вказаному рішенні зазначено, що на пільгових умовах пенсія за віком, до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків з них не менше 10 років на зазначених роботах. На пільгових умовах пенсія за віком, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років,та працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих машин, сталевари, горнові, за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Страховий стаж позивача становить 24 роки 9 місяців 15 днів. За результатами розгляду документів доданих до заяви позивачу до страхового стажу не зараховано період з 12.04.2001 по 22.11.2012 згідно записів трудової книжки від 02.08.1982 НОМЕР_4 , оскільки пенсія громадянам, які проживали/працювали на території рф, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". Строки призначення пенсії визначаються відповідно до статті 45 Закону №1058. При цьому: до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991; заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону №1058; для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 Закону №1058 за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5 жовтня 1961 року. Пільговий стаж роботи відсутній. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період з 11.10.2006 по 20.07.2008 згідно довідки від 08.02.2016 №207-16, оскільки видана рф без проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5 жовтня 1961 року. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно пункту 3 статті 114 Закону України"Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», у зв?язку з відсутністю 25 років стажу як працівнику на роботах підземних професій за Постановою 202, відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", у зв?язку зі зверненням раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку та відсутністю страхового та пільгового стажу.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , позивач в оскаржувані періоди:

- з 12.04.2001 р. по 10.10.2006 р. працював слюсарем по ремонту гірничого обладнання у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь»;

- з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. працював гірником з повним робочим днем під землею у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь»;

- з 21.07.2008 р. по 22.11.2012 р. працював водієм автотранспортного цеху у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь».

Відповідно до довідки від 08.02.2016 р. № 207-16, виданої «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. працював гірником підземним (Наказ №135-К від 11.10.2006 р.).

Відповідно до довідки від 08.02.2016 р. №16-2/86, виданої «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період роботи з квітня 2001 року по грудень 2006 року отримував заробітну плату в «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь».

Відповідно до довідки від 08.02.2016 р. №16-2/87 виданої «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період роботи з січня 2007 року по листопад 2012 року отримував заробітну плату в «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь».

Відповідно до наказу ОАО «Воркутауголь» від 11.08.2008 р. №46, на виконання статті 212 Трудового кодексу рф у ОАО «Воркутауголь СП «Шахта Северная» у період з 21 лютого 2008 р. по 11 серпня 2008 р. було проведено атестацію робочих місць за умовами праці.

Відповідно до картки атестації № 67 проведено атестацію підземних гірників (код 11717) ОАО «Воркутауголь СП «Шахта Северная», робоче місце умовно атестовано.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не призначення пенсії за віком та незарахування стажу відповідно до трудової книжки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з приписами статті 62 Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. №1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і рф, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Статтею 7 Угоди від 14.01.1993 визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно зі ст. 1 Угоди про гарантії пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Ст. 5 Угоди про гарантії визначено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Ч. 2-3 ст. 6 Угоди про гарантії передбачено, що для встановлення права на пенсію на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Проте, в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідач зазначив, що не зараховано період з 12.04.2001 по 22.11.2012 згідно записів трудової книжки від 02.08.1982 НОМЕР_4 , оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991 р.

Крім того, у відзиві на позов відповідач також вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 р. № 1328 передбачено вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 р.

Крім того, орган ПФУ посилається на те, що з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежності Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РСФСР тільки по 31.12.1991.

З цього приводу суд зазначає, що, дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 р. № 1328 передбачено вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 р. (п. 1 цієї Постанови). У зв`язку із чим, Міністерству закордонних справ доручено в установленому порядку повідомити депозитарій про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови (п. 2 цієї Постанови).

Вищевказана постанова від 29.11.2022 р. № 1328 набрала чинності 02.12.2022 р. після її опублікування в Урядовому кур`єрі від 02.12.2022 р. № 256.

При цьому, згідно зі ст. 13 Угоди про гарантії кожний її учасник може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію, тоді дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, враховуючи наведене вище, навіть з урахуванням того, що Міністерство закордонних справ повідомило депозитарій про вихід з Угоди від 13.03.1992 р. в день набрання чинності постановою від 29.11.2022 р. №1328 (02.12.2022 р.) і він отримав таке повідомлення, то все ж таки Угода припиняє свою дію після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення, тобто - 02.06.2023 р.

Позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах 15.02.2023 р., тобто у період дії Угоди від 13.03.1992 р.

Відтак, оскаржувана відмова неправомірно обґрунтована тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 р. № 1328 передбачено вихід з Угоди про гарантії.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправним. та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Житомирській області від 22.02.2023 р. №23 про відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV.

Щодо періоду з 12.04.2001 року по 10.10.2006 року та з 11.10.2006 року по 20.07.2008 року суд зазначає таке.

Як встановлено, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , позивач з 12.04.2001 р. по 10.10.2006 р. працював слюсарем по ремонту гірничого обладнання у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь»; з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. працював гірником з повним робочим днем під землею у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь».

Також, відповідно до довідки від 08.02.2016 р. № 207-16, виданої «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. працював гірником підземним (Наказ №135-К від 11.10.2006 р.).

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (далі - Постанова № 202).

Згідно з п. 1 Постанови № 202 до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах належать, зокрема, усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах.

Отже, згідно з п. 1 Постанови № 202, періоди роботи позивача з 12.04.2001 р. по 10.10.2006 р. слюсарем по ремонту гірничого обладнання та з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. гірником з повним робочим днем під землею належить зарахувати до пільгового стажу, як такі що підтверджені даними трудової книжки.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що довідка від 08.02.2016 р. № 207-16 видана рф без апостилю, тому вказаний у цій довідці період з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. немає підстав зараховувати до пільгового стажу.

З цього приводу суд зазначає, що період роботи позивача з 11.10.2006 р. по 20.07.2008 р. гірником з повним робочим днем під землею підтверджується безпосередньо трудовою книжкою, а відтак цих даних достатньо для зарахування пільгового стажу без уточнюючої довідки.

Стосовно доводів відповідача про відсутність даних про проведення атестації суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 376/1528/17.

Щодо періоду з 21.07.2008 р. по 22.11.2012 р. суд зазначає таке.

Як встановлено, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , позивач з 21.07.2008 р. по 22.11.2012 р. працював водієм автотранспортного цеху у «Шахта Северная» ОАО «Воркутауголь».

Заява позивача до ПФУ подана відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, пільговий стаж за якою визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

При цьому, згідно з Постановою № 202 до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах належать, зокрема, водії вантажних автомобілів, зайняті на вивезенні гірничої маси; водії навантажувачів.

Згідно з документами, поданими до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії та документами, наявними у матеріалах справи, вказаний період роботи підтверджено лише трудовою книжкою.

За даними трудової книжки, позивач з 21.07.2008 р. по 22.11.2012 р. працював водієм автотранспортного цеху.

Проте, трудова книжка не містить даних про роботу позивача у вказаний період або водієм вантажних автомобілів, зайнятих на вивезенні гірничої маси, або водієм навантажувачів.

Даних про те, що відповідач повідомляв заявника про необхідність подання додаткових документів, зокрема, уточнюючих довідок, не встановлено.

З цього приводу суд зазначає таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Відповідно до п. 1.8 цього Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 3.3 цього Порядку орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до п. 4.2 Порядку орган, що призначає пенсію, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із врахуванням неповідомлення відповідачем позивача про необхідність подати додаткові документи для призначення пенсії та враховуючи неможливість покладення на позивача негативних наслідків, суд вважає передчасним та неправомірним висновок про відмову у зарахуванні періоду роботи позивача з 21.07.2008 р. по 22.11.2012 р. до пільгового стажу.

Відтак, при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідачу необхідно діяти з урахуванням пунктів 3.3., 4.2 Порядку, відповідно до яких орган, що призначає пенсію надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Щодо неврахування відповідачем довідок про заробітну плату №16-2/86, 16-2/87 від 08.02.2016 р.

Так, відповідач вказує, що після зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної від Імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року офіційні документи рф приймаються виключно після легалазації.

З цього приводу суд зауважує, що статтею 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної від Імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року та ратифіковану Законом України "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" встановлено, що документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». 23 грудня 2022 року вказаний Закон набрав чинності. Закон передбачає зупинення дії у відносинах з рф Конвенції та Протоколу до неї, вихід із зазначеної Конвенції та Протоколу до неї.

Водночас, суд звертає увагу, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 04 лютого 2023 року № 107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення.

Станом на 24 лютого 2022 року Конвенція і Протокол до неї у відносинах з діяли, і виготовлені або засвідчені у вказаних країнах документи приймалися на території України без спеціального посвідчення, з прийняттям вказаної вище постанови Уряду документи цих держав і надалі приймаються на території України без спеціального посвідчення, але із застереженням щодо періоду, а саме лише під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутність легалізації належним чином оформлених довідок №16-2/86, 16-2/87 від 08.02.2016 р., виданих установами та підприємствами рф, не може бути підставою для обмеження особи у реалізації права на пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача врахувати заробітну плату відповідно до довідок №16-2/86, 16-2/87 від 08.02.2016 р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію.

В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення пільгової пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем пільгового стажу для призначення такого виду пенсії.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.

При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком відсутні.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Щодо належного відповідача про зобов`язання призначити позивачці пенсію, суд зазначає таке.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивачки здійснювало Головне управління ПФУ в Житомирській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивачки, що потягло за собою порушення її прав, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачці саме на Головне управління ПФУ в Житомирській області, як орган, що розглядав заяву.

Отже, належним відповідачем у спірних правовідносинах є саме Головне управління ПФУ в Житомирській області.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог, заявлених до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому сума 536,80 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Житомирській області від 22.02.2023 р. № 23.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, 10003, ) зарахувати до пільгового та загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) періоди роботи з 12.04.2001 року по 10.10.2006 року, з 11.10.2006 року по 20.07.2008 року.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, 10003, ) розглянути повторно заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 15.02.2023 р. про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне Пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ, з урахуванням довідок №16-2/86, 16-2/87 від 08.02.2016 р., з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, буд.7, м.Житомир, 10003, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко