Справа № 160/13179/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13179/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року (головуючий суддя М.М. Бухтіярова)

у справі № 160/13179/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяця) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.12.2018 включно за весь час затримки виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 по 01.12.2018 не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. На звернення представника позивача із заявою про нарахування та виплату позивачу за період з 01.01.2016 по день звільнення індексації грошового забезпечення з визначенням базового місяця січень 2008 року, відповідач листом від 05.05.2023 повідомив позивача, що індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення, з 01.01.2016 по 31.12.2017 індексація не виплачувалась, з грудня 2018 року індексація виплачувалась у встановленому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 включно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 включно. Щодо визначення базового місяця індексації суд зазначив, що оскільки січень 2008 року та березень 2018 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), тому відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, починаючи з 01 березня 2018 року. Розрахунок індексації грошового забезпечення, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив військову службу і який нараховував і виплачував грошове забезпечення. Суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Встановивши, що індексація грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 по 30.11.2018 включно не нарахована та не виплачена позивачу, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації, не вирішувалось, суд дійшов висновку про відсутність між сторонами спору щодо базового місяця, вимоги про визначення судом конкретного базового місяця, з якого слід обраховувати суми індексації за спірний період, є передчасними.

Позовні вимоги в частині нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, суд також передчасними з огляду на те, що індексація грошового забезпечення за спірний період станом на час розгляду справи не нарахована та виплачена.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що питання грошового забезпечення військовослужбовців вирішуються не у військовій частині НОМЕР_1 . Керівництвом Військової частини НОМЕР_1 постійно вживаються та вживались заходи щодо здійснення належного та повного фінансового забезпечення потреб військовослужбовців, які проходять в ній службу, зокрема і ОСОБА_1 . Щодо сплати індексації грошового забезпечення відповідач зауважує, що Порядок № 1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за минулий час. Виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватися у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі. Щодо визначення базового місяця, відповідач, посилаючись на приписи п.10-2 Порядку № 1078, вважає, що базовим місяцем доцільно вважати день прийому військовослужбовця на службу, оскільки в даному випадку після прийняття військовослужбовця на військову службу він починає отримувати грошове забезпечення на підставі норм права, які діють в момент виникнення права. Окрім того, скаржник зазначає, що виплата індексації грошового забезпечення є дискреційними повноваженнями військової частини НОМЕР_1 .

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості саме в цій частині.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2019 №213 старшого прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення управління командира дивізіону взводу управління 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2019 № 57-РС, з військової служби у відставку відповідно до ч.5 сти.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 11.07.2019 виключено із писків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.04.2021 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 із заявою, в якій просив надати інформацію щодо виплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

На запит представника позивача стосовно виплати позивачу індексації грошового забезпечення військова частина НОМЕР_1 листом від 05.05.2023 №2941 надала відповідь, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення, вона не входить до його складу і здійснюється у випадках, передбачених законом та згідно з Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Військова частина одночасно повідомила, що індексація грошового забезпечення не виплачувалася з 01.01.2016 по 31.12.2017. В грудні 2018 року індекс споживчих цін перевищив 103%, що і стало підставою для виплати особовому складу індексації. Тому з грудня 2018 року по 11.07.2019 позивачу виплачувалась індексація у встановленому порядку.

Відповідачем видано Довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження служби від 05.05.2023 №184 та Довідку щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення від 05.05.2023 №183.

Згідно з довідкою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення від 05.05.2023 №183 ОСОБА_1 у період з січня 2016 по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, у період з грудня 2018 рік по лютий 2019 рік нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 70,01 грн. щомісячно (індекс 3,70%, базовий місяць березень 2018 року), за період з березня 2019 по червень 2019 року у розмірі 132,45грн. щомісячно (індекс 7,00%, базовий місяць березень 2018 року) та в липні 2019 року у розмірі 203,62 грн. (індекс 7,00%, базовий місяць березень 2018 року). Загальна сума нарахованої та виплаченої індексації за період з грудня 2018 по липень 2019 становить 873,44 грн. (а.с. 13).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період служби з 01.01.2016 по 01.12.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року та з компенсацією втрати частини доходів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За приписами ч.2 ст.19 цього Закону державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно ст.9 цього Закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

За визначенням в статті 1 цього Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (ч.2 ст. 5 Закону №1282-XII).

Згідно положень ч.6 ст. 5 Закону №1282-XII проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються, як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Абзацом 8 пункту 4 Порядку №1078 встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Виходячи з наведених норм, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті, що відповідає також правовій позиції Верховного Суду у постановах від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17

За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме: відповідно до Порядку №1078.

Оскільки індексація грошового забезпечення є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування, жодним чином, не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17 та від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17.

За такого правового врегулювання індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

За правилами ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (з 01.01.2016).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Отже, нарахування індексації не є безумовним, а виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

У свою чергу пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Отже, індексація грошових доходів, в тому числі, грошового забезпечення, відбувається за наявності певних умов, які визначені діючим законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з відповідачем, що обов`язок нарахувати та виплатити індексацію, визначити базовий місяць для розрахунку суми індексації є компетенцією органу, в якому військовослужбовець проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

Втім, одним із питань, що підлягають з`ясуванню у цій справі, є визначення базового місяця для нарахування індексації, оскільки під час служби позивача змінились правила визначення такого базового місяця і позиція відповідача, в даному випадку, ґрунтується, в тому числі, на нормах законодавства, що регулюють питання обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

За позицією відповідача у спірних відносинах мають враховуватись положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, і оскільки цей нормативно - правовий акт має пряму вимогу щодо його застосування з 01 січня 2016 року, тому розрахунок та нарахування індексації за попередні періоди здійснюється виключно на підставі попередньої редакції Порядку 1078, внаслідок чого відповідач вважає безпідставними доводи позивача про визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, вважає такі висновки відповідача помилковими, такими, що ґрунтуються на неправильному трактуванні правових норм.

Виходячи з приписів наведеного вище п.5 Порядку № 1078 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації є місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі №825/565/17, від 23 вересня 2020 року в справі №620/3282/18.

Відповідно до абз. 3 п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в редакції, яка була чинною до грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

З огляду на наведене, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення до грудня 2015 року проводилося з місяця прийняття військовослужбовця на службу.

01 грудня 2015 року вказану норму виключено, і з цього часу застосовуються загальні положення Порядку, в тому числі п. 10-2 Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2015 року №1013.

Відповідно до п. 10-2 Порядку для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Згідно з п. 14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Міністерство соціальної політики України в листі від 28 квітня 2016 року №201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: «Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.».

Як приклад в цьому листі зазначено: «Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року».

Мінсоцполітики в листі від 23 червня 2020 року №76/0/214-20 надало роз`яснення: «Починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно із рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме: з лютого 2008 року.»

Верховний Суд в постанові від 22 липня 2020 року в справі №400/3017/19 (щодо періоду після 01 грудня 2015 року) зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. При цьому суд погодився, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів наказано вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

За своїм змістом і суттю вказана постанова Кабінету Міністрів України №1013 не є тим нормативно-правовим актом, який змінює посадові оклади відповідних осіб, тому реалізація положень цієї постанови Кабінету Міністрів України не впливає на визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

01 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», якою були встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до цієї Постанови. Вказана постанова втратила чинність 01 березня 2018 року.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців.

Отже, січень 2008 року та березень 2018 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців починаючи з 01 березня 2018 року.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, не спростовано сторонами, у спірних правовідносинах індексація грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 по 30.11.2018 включно не нарахована та не виплачена позивачу, тобто відповідачем на момент розгляду даної справи не здійснено будь-якого розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача за цей період, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Щодо періоду з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно суд апеляційної інстанції за встановлених вище обставин вважає безпідставними позовні вимоги, оскільки дії відповідача із нарахування індексації за цей період із застосуванням базового місяця березень 2018 року відповідають наведеним вище правовим нормам.

Як зазначено судом вище, з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були підвищені розміри посадових окладів та окладів за військове звання всіх категорій військовослужбовців, у тому числі, осіб служби цивільного захисту, та відповідно змінився базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення.

Базовим місяцем для визначення права на отримання індексації грошового забезпечення у вказаному періоді є березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення посадового окладу позивача.

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 значення індексу споживчих цін у березні 2018 року приймається за 1 або 100 відсотків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з відповідачем, оскільки за інформацією, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін з березня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала поріг індексації у 103%, тому підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 відсутні.

Наведе вище свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за цей же період, втім щодо періоду з 01.03.2018 по 30.11.2018 суд зробив висновок, який не відповідає фактичним обставинам, і відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині, внаслідок суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 у цій справі військовій частині НОМЕР_1 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року до ухвалення судового рішення за результатами розгляду її апеляційної скарги.

За правилами ч.2 ст.133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на вказане судовий збір в розмірі 1610,40 грн. підлягає стягненню з військової частини НОМЕР_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі № 160/13179/23 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно.

Прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

В іншій оскарженій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №160/13179/23 залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко