Справа № 620/87/24
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/87/24 Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з Відповідача на користь Позивача безпідставно набуті кошти, що підлягають поверненню, на суму 356015,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно довідки-розрахунку фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2023 № 0989/10/1889 сума надмірно виплаченого розміру додаткової винагороди ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини становить 330 000,00 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2023 № 0989/10/1889/1 сума надмірно виплаченого розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини становить 26 015,70 грн.

Проте, Відповідачем в добровільному порядку надлишково сплачені кошти Позивачу не повернуто.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) безпідставно набуті кошти, що підлягають поверненню, на суму 356015,70 грн (триста п`ятдесят шість тисяч п`ятнадцять гривень 70 копійок).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з пропуском Позивачем строку звернення до адміністративного суду, позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. З ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до телеграми Тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - Першого заступника командира Військової частини НОМЕР_4 від 03.03.2023 за вих. № 2/1065 та рапорту Помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 (вх. 4436 від 08.03.2023) Комісією в період з 08.03.2022 по 20.03.2022 було проведено службову перевірку та встановлено військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які перебувають на довготривалому лікуванні, перевірено наявність та відповідність вимогам керівних документів наказів, відповідно до яких проводилося нарахування та виплата грошового забезпечення і додаткової винагороди у розмірі 100/30 тисяч гривень, наявність рапортів командирів підрозділів Військової частини НОМЕР_1 , які були підставою для складання наказів командира Військової частини НОМЕР_1 , порядок здійснення та правомірність нарахування та виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди у розмірі 100/30 тисяч гривень.

За результатами вищевказаної перевірки складено Акт перевірки правильності видання наказів, достовірності медичних документів, правильності нарахування та виплати належних видів грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які знаходяться на довготривалому лікуванні.

У вказаному Акті Комісією внесено Командиру Військової частини НОМЕР_1 пропозицію, зокрема: з метою встановлення фактичних обставин щодо можливої переплати або недоплати грошового забезпечення і додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які перебувають на довготривалому лікуванні, зазначених у службовій перевірці, призначити службове розслідування по кожному випадку окремо; призначити службову перевірку по окремим Військовим частинам НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 щодо правильності видання наказів, достовірності медичних документів, правильності нарахування та виплати належних видів грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , які знаходяться на довготривалому лікуванні.

Наказом Командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призначення службового розслідування» від 09 квітня 2023 року № 1443, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1502/31371, на підставі Акта перевірки правильності видання наказів проведеної Заступником командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 з метою встановлення причин та умов що сприяли можливим переплатам грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 та недопущення подібних випадків у майбутньому, наказано призначити службове розслідування за фактом можливих переплат грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 та доручити його проведення Заступнику командира самохідного артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_4 .

Службовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2022 старший солдат ОСОБА_1 , Навідник 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання в районі населеного пункту Первомайське Ясинуватського району Донецької області отримав поранення, а саме: « АДРЕСА_1 ».

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 457 від 15.08.2022 старший солдат ОСОБА_1 у зв`язку з пораненням вибув на лікування до Військової частини НОМЕР_8 .

Згідно перевідного епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10118 (23), 14.08.2022 старшому солдату ОСОБА_1 надано першу медичну допомогу в ЛСБ м. Селидове.

У подальшому, старший солдат ОСОБА_1 лікувався у КНП «МБКЛМД ім. Руднєва» ДМР м. Дніпро, звідки для подальшого лікування направлений в КНП «ТОКЛ», де госпіталізований в ЛОР відділення, після чого переведений до неврологічного відділення КНП «ТОКПЛ2 ТОР, де проходив лікування з 20.08.2022 до 24.08.2022.

В період з 24.08.2022 по 31.08.2022 військовослужбовець ОСОБА_1 проходив лікування в 10-му психіатричному відділенні КНП «ТОКПЛ» ТОР, що підтверджується копією виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 10609.

В період з 01.09.2022 по 07.09.2022 (7 днів) місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 не встановлено.

В період з 08.09.2022 по 23.09.2022 старший солдат ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КНП «Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького», що підтверджується копією довідки № 543.

В період з 24.09.2022 по 26.09.2022 (2 дні) місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 не встановлено.

В період з 27.09.2022 по 14.10.2022 військовослужбовець ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні КНП «Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького», що підтверджується копією довідки № 495.

В період з 15.10.2022 по 20.10.2022 (5 днів) місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 не встановлено.

В період з 21.10.2022 по 04.11.2022 військовослужбовець ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в кардіологічному відділенні «Ніжинської ЦМР», що підтверджується копією довідки № 429.

В період з 05.11.2022 по 08.11.2022 (4 дні) місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 не встановлено.

В період з 09.11.2022 по 07.12.2022 старший солдат ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у неврологічному відділенні КНП «Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького», що підтверджується копією довідки № 651.

В період з 08.12.2022 по 11.12.2022 (4 дні) місцеперебування військовослужбовця ОСОБА_1 не встановлено.

В період з 12.12.2022 по 28.12.2022 старший солдат ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні КНП «Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького», що підтверджується копією довідки № 615.

В період з 29.12.2022 по 23.01.2023 та з 24.01.2023 по 28.02.2023 військовослужбовець ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі Медичного центру «Мрія», що підтверджується виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

В період з 01.03.2023 по 31.03.2023 старший солдат ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі Медичного центру «Бонамед», що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого із діагнозом: «Контактний (гнійний) дерматит».

На підставі вищевикладеного Заступником командира самохідного артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 08.05.2023 складено Акт службового розслідування, в якому запропоновано, зокрема:

- службове розслідування проведене з метою встановлення причин та умов, що сприяли переплатам грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 та недопущення подібних випадків у майбутньому, вважати завершеним;

- доручити Начальнику групи загального (несекретного) діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 , підготувати проект наказу командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призначення службового розслідування» з фактом відсутності старшого солдата ОСОБА_1 на службі у період з: 01.09.2022 по 07.09.2022 (включно); 24.09.2022 по 26.09.2022 (включно); 15.10.2022 по 20.10.2022 (включно); 05.11.2022 по 08.11.2022 (включно); 08.12.2022 по 11.12.2022 (включно);

- з урахуванням статті 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 740, факту можливого завдання шкоди державі, відсутності згоди старшого солдата ОСОБА_1 , колишнього навідника 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , добровільного повернення надлишково виплаченої суми коштів, помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 , підготувати матеріали про повернення надлишково сплачених коштів старшому солдату ОСОБА_1 в судовому порядку або в іншому встановленому законом порядку.

17 травня 2023 року Командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» № 1044.

У вищевказаному наказі зазначено, що старший солдат ОСОБА_1 , колишній навідник 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , 14.08.2022 виконуючи бойові завдання в районі населеного пункту Первомайське, Ясинуватського району, Донецької області отримавши поранення (мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, акубаротравма) був евакуйований до закладу охорони здоров`я де продовжував лікуватися.

За час перебування на лікуванні старшому солдату ОСОБА_1 виплачувалося грошове забезпечення за займаною посадою та додаткова винагорода за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини. Проте, проведений аналіз триманих у ході службового розслідування документів, вказує на те, що в діях старшого солдата ОСОБА_1 наявні ознаки недобросовісності в отриманні додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини, оскільки вони підтверджують проміжки між періодами лікування які не підтверджені документально: з 01.09.2022 по 07.09.2022 (включно); з 24.09.2022 по 26.09.2022 (включно); з 15.10.2022 по 20.10.2022 (включно); з 05.11.2022 по 08.11.2022 (включно); з 08.12.2022 по 11.12.2022 (включно), та засвідчують той факт, що останній зазначений час проводив на власний розсуд.

Відповідно до Довідки-розрахунку № 0989/10/1889 від 11.05.2023, сума надмірно виплаченого розміру додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини становить 330000,00 (триста тридцять тисяч) гривень.

Відповідно до довідки-розрахунку № 0989/10/1889/1 від 11.05.2023, сума надмірно виплаченого розміру грошового забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням під час захисту Батьківщини становить 26015,70 (двадцять шість тисяч п`ятнадцять) гривень і (сімдесят) копійок.

Питання повернення надлишково сплачених коштів старшому солдату ОСОБА_1 може бути вирішено у судовому порядку, зокрема, шляхом звернення суб`єкта владних повноважень з позовом до військовослужбовця про стягнення зайво виплачених грошових коштів.

На підставі вищевикладеного, та з метою недопущення подібних випадків у майбутньому, наказано:

- службове розслідування проведене з метою встановлення причин та умов, що сприяли переплатам грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 та недопущення подібних випадків у майбутньому, вважати завершеним;

- доручити Начальнику групи загального (несекретного) діловодства штабу Військової частини НОМЕР_1 , підготувати проект наказу командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призначення службового розслідування» з фактом відсутності старшого солдата ОСОБА_1 на службі у період з: 01.09.2022 по 07.09.2022 (включно); 24.09.2022 по 26.09.2022 (включно); 15.10.2022 по 20.10.2022 (включно); 05.11.2022 по 08.11.2022 (включно); 08.12.2022 по 11.12.2022 (включно);

- з урахуванням статті 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 740, факту можливого завдання шкоди державі, відсутності згоди старшого солдата ОСОБА_1 , колишнього навідника 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , добровільного повернення надлишково виплаченої суми коштів, помічнику командира з правової роботи - начальнику юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 , підготувати матеріали про повернення надлишково сплачених коштів старшому солдату ОСОБА_1 в судовому порядку або в іншому встановленому законом порядку;

- помічнику командира з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 : розмір завданих державі збитків на загальну суму 356015,70 гривень занести до Книги нестач Військової частини НОМЕР_1 ; розмір завданих державі збитків на загальну суму 356015,70 гривень занести до Книги стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 та обліковувати за старшим солдатом ОСОБА_1 , колишнім навідником 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 добровільно не відшкодував заподіяні державі майнові збитки в розмірі 356015,70 грн, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до адміністративного суду з даним адміністративного позовом, в якому просила стягнути з Відповідача на користь Позивача безпідставно набуті кошти на загальну суму 356015,70 грн.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що службовими розслідуваннями підтверджуються обставини недобросовісності набувача, а саме факти перебування старшого солдата ОСОБА_1 у стані самовільного залишення військової частини в періоди з 01.09.2022 по 27.09.2022, з 15.10.2022 по 20.10.2022, з 05.11.2022 по 08.11.2022, з 08.12.2022 по 11.12.2022.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набутих коштів на загальну суму 356015,70 грн.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, оцінивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині питання щодо строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 620/1720/20, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів Верховного Суду звертала увагу, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До таких обставин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування за фактом переплат ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, а також за фактом самовільного залишення Військової частини завершено 17.05.2023 (наказ від 17 травня 2023 року № 1044). Період, за який проводиться стягнення: вересень-грудень 2022 року.

Адміністративний позов до суду першої інстанції подано 27 грудня 2023 року, тобто через 7 місяців після проведення службового розслідування.

Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до адміністративного суду з пропуском тримісячного строку, визначеного статтею 122 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши всі фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що задоволені судом першої інстанції позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України, та про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків, встановлених пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України.

Аналогічну правову позицію застосування наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 320/7204/21.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а адміністративний позов залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Л.О. Костюк