Справа № 420/4054/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4054/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 35067404; адреса: вул.Київська, буд.86, смт.Доброслав, Одеська область, 67500) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд 07.02.2024 року») до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), у якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича про відкриття виконавчого провадження № 74001296 від 29.01.2024 року;

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича про відкриття виконавчого провадження № 74011989 від 30.01.2024 року;

розгляд справи проводити за відсутності позивача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 28.02.2024; витребувано у відповідача копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №74011989 та ВП №74001296, що стосуються підстав та предмету позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 лютого 2024 року після повернення з бойових позицій Херсонщини Лівого берегу р. Дніпро мені надійшло повідомлення із застосунку Дія, з якого йому стало відомо про відкриття виконавчих проваджень № 74001296 від 29.01.2024 року та № 74011989 від 30.01.2024 року Доброславським ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/9597/16-п). Ознайомившись із інформацією в автоматизованій системі виконавчого провадження по вказаним виконавчим провадженням, вважає, що наявні правові підстави для визнання постанов про відкриття виконавчого провадження протиправними та їх скасування, з огляду на наступне:

- 04 листопада 2022 року заступником начальника відділу Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за результатами розгляду заяви стягувача щодо примусового виконання постанови №521/9597/16-п було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання. Як на підставу для прийняття такого рішення зазначено те, що стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання. При цьому, вказане рішення суб`єкта владних повноважень, стягувачем не оскаржувалося, хоча таке право йому було роз`яснено. За діючого рішення виконавця про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, жодного іншого законного варіанту дій будь- якого іншого виконавця у разі повторного надходження виконавчого документа від стягувача не може бути. Тобто, в усіх подальших діях при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження слід враховувати наявність попереднього рішення виконавця про пропуск строку пред`явлення документа до виконання, оскільки таке рішення чинне й не скасоване;

- протиправність дій виконавців щодо примусового виконання вказаного виконавчого документа, встановлена і в судовому рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі № 420/2475/21; відкриття виконавчих провадження на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеса по справі № 521/9597/16-п є протиправним зокрема і тому, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущено та вказана обставина достовірно вже встановлена виконавчою службою;

- при прийнятті оскаржуваних постанов, виконавець всупереч вимогам статті 16 ЗУ «Про виконавче провадження», не переконався у повноваженнях представника стягувача, оскільки із відомостей з АСВП чітко вбачається те, що окрім заяви про примусове виконання рішення та самого виконавчого документа стягувачем нічого більше не пред`являлося. З огляду на це, повноваження представника стягувача не є підтвердженими, а зворотні відомості з наявних в електронній справі виконавчого провадження не простежуються;

- із оскаржуваних постанов виконавця вбачається суттєва невідповідність у датах набрання законної сили виконавчим документом. Так, у постанові від 29.01.2024 року № 74001296 датою набрання законної сили вказано « 20.03.2022 року», у той же час в другій постанові від 30.01.2024 року зазначено « 29.03.2024 року»;

- за обставинами даної справи спірний виконавчий документ не видавався в електронній формі, а виданий у письмовій формі. З цього логічно слідує, що такий документ до виконавчої служби стягувачем направлявся або поштою, або відданий нарочно, що згідно із вищенаведеним нормативним регулюванням обов`язково вимагає проставлення реєстраційного штампу у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа. Натомість, як вбачається із першої сторінки заяви про примусове виконання, такий штамп відсутній та враховуючи, що окрім першої сторінки такий штамп ніде більше не проставляється, то слід констатувати невідповідність дій відповідача у даному випадку нормативним положенням;

- відповідачем порушено процедуру визначення державного виконавця, що суперечить вимогам ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» та доводить про те, що виконавець не може діяти у відповідності до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто є заангажованим, що суперечить принципам виконавчого провадження та у такий прояв відбувається порушення прав позивача.

21.02.2024 року відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, та, зокрема, зазначив, що:

- боржник (позивач) зловживає своїми процесуальними правими, через вищевказаний позов до відділу намагається уникнути виконання своїх зобов`язань визначених та покладених на нього відповідним виконавчим документом перед стягувачем, уникнути сплати виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження;

- на підставі змін внесених до Закону України "Про виконавче провадження" Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022 (набрав чинності 26.03.2022) строки, визначені, в тому числі і щодо пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються до закінчення військового стану. У період з 15.03.2022 по 29.01.2024 та 30.01.2024 (дати відкриття ВП № 7401296, 74011989) військовий стан в Україні не припинявся;

- так, дійсно у виконавчому провадженні № 74001296 в частині «дата набрання рішенням чинності» зазначено дату набранням рішення чинності 20.03.2022, дана дата зазначена помилково та неумисно, що не є суттєвою помилкою чи опискою для вчинення та проведення виконавчих дій та винесення відповідних процесуальних документів. У виконавчому провадженні № 74011989 в частині "дата набрання рішенням чинності" зазначено дату набранням рішення чинності, тобто 29.03.2022;

- заява про відкриття виконавчого провадження № 7.10-1/7.10-20-06/8.19/607 від 10.01.2024, та заява щодо відкриття виконавчого провадження № 7.10-1/7.10-20- 06/8.19/609 від 10.01.2024 підписана В.о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним;

- виконавчий документ поданий за заявою про відкриття виконавчого провадження №7.10-1/7.10-20-06/8.19/607 від 10.01.2024 зареєстрований 29.01.2024 вх. №1160 де у подальшому АСВП визначений автоматично державний виконавець відділу, тобто ОСОБА_2 , де у подальшому АСВП присвоїв номер виконавчому провадженню 74001296. Виконавчий документ поданий за заявою про відкриття виконавчого провадження № 7.10-1/7.10-20-06/8.19/609 від 10.01.2024 зареєстрований 30.01.2024 вх. № 1209 де у подальшому АСВП визначений автоматично державний виконавець відділу, тобто ОСОБА_2 , де у подальшому АСВП присвоїв номер виконавчому провадженню 74011989. Ніяких самостійних розподілів вищевказаних заяв, виконавчих документів (проваджень) відділом та відповідними особами не здійснено;

- виконавчі документи не є електронними, подані до відділу за заявою стягувача, що підтверджується заявами від 10.01.2024 вих № 7.10-1/7.10-20- 06/8.19/607; вих № 7.10-1/7.10-20-06/8.19/609. Дата підписання вищевказаних заяв 10.01.2024 та вихідні номери проставлені відповідною електронною системою, доступ до якої є лише у відповідної особи (працівника) Одеської митниці;

- позивачем надано до суду постанови про відкриття виконавчих проваджень (без підпису виконавця) по виконавчим провадженням №№ 74001296, 74011989, де вбачається, що у постановах №№ 74001296, 74011989 про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2024 та від 30.01.2024 є ідентифікатори доступу сторін: ідентифікатор доступу у ВП № 74001296 - ВГ24Е73А9403. ідентифікатор доступу у ВП № 74011989 - 3225264Б55ЕД; При цьому позивач (боржник по виконавчому провадженню № 74011989) за період з 30.01.2024по 20.02.2024 не звертався до відділу з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження;

- позивач у своєму позові самостійно підтверджує, що 05.02.2024 року, боржнику у мобільний додаток «ДІЯ» надійшло повідомлення у якому міститься інформація про відкриті виконавчі провадження за №№ 74001296, 74011989 від 29.01.2024 року та від 30.01.2024 року відносно нього. У інформації яка міститься в мобільному додатку «ДІЯ», вкладка «послуги» в переліку послуг є перехід у вкладку «Виконавчі провадження» у якій відображається уся наявна інформація по виконавчому провадженню: постанови, суми до стягнення, інше.

В додатки до відзиву надано копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №74011989 та ВП №74001296.

26.04.2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення позивача, у яких, зокрема крім аргументів, наведених у позовній заяві, зазначено, що відповідач в переважній більшості зміщує правовий акцент розгляду даної адміністративної справи та при цьому не враховує того, що спірним питанням с безпосередньо правомірність відкриття виконавчих проваджень, а не судові баталії зі стягувачем чи подальші дії виконавчої служби після відкриття проваджень. Наголошує, що у період дії воєнного стану виконавчий документ не приймався відповідачем двічі, що чітко вбачається з наданих відповідачем матеріалів виконавчих проваджень. Такі рішення не були оскаржені стягувачем у жоден із передбачених законодавством способів. Крім того, повноваження представника стягувача на момент відкриття виконавчих проваджень не були належним чином підтверджені.

У судове засідання, призначене на 28.02.2024 року учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені засобами електронного зв`язку.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

26.04.2024 року відповідач подав суду заперечення, у яких наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог та клопотання про залучення доказів до матеріалів справи; клопотання задоволене судом.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.06.2016 року у справі №521/9597/16-п (а.с.68-74), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29.03.2022 року (номер провадження 33/813/81/22) (а.с.75-80):

- ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, безпосереднього предмету правопорушення, а саме: 962 697 грн. 09 коп., з конфіскацією товару зазначеного у протоколах про порушення митних правил;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійки (Отримувач коштів: УК у місті ОСОБА_1/Малиновський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923; банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО): 828011; рахунок отримувача: 0007; код класифікації доходів бюджету: 22030001; призначення платежу судовий збір за постановою про накладення адміністративного стягнення, Малиновський районний суд м. Одеси, , пункт 5).

10.01.2024 року Одеська митниця подала Доброславському відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса):

- заяву про примусове виконання рішення суду вих. №7.10-1.7.10-20-06/8.19/609 від 10.01.2024 року, у якій просила прийняти до виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.06.2016 року у справі №521/9597/16-П та Одеського апеляційного суду №33/813/81/22 від 29.03.2022 року у справі про порушення митних правил №0564/50000/16 від 22.04.2016; просила відкрити виконавче провадження щодо стягнення штрафу в розмірі 962697,09грн. (т.с.66-67)

- заяву про примусове виконання рішення суду вих. №7.10-1.7.10-20-06/8.19/607 від 10.01.2024 року, у якій просила прийняти до виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.06.2016 року у справі №521/9597/16-П та Одеського апеляційного суду №33/813/81/22 від 29.03.2022 року у справі про порушення митних правил №0564/50000/16 від 22.04.2016 року; просила відкрити виконавче провадження щодо стягнення судового збору в розмірі 275,60грн (т.с.146-147)

Постановами Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса):

- ВП №74001296 від 29.01.2024 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови №521/9597/16-п, виданої 15.06.2016 року Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення судового збору у розмірі 275,60грн. (а.с.161-162)- ВП №74011989 від 30.01.2024 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови №521/9597/16-п, виданої 15.06.2016 року Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення грошових коштів у розмірі 962697,09грн. (а.с.81-82);

- ВП №74011989 від 30.01.2024 року об`єднано виконавчі провадження №74001296 та №74011989 у зведене виконавче провадження №740/12660 (а.с.94).

Не погоджуючись із постановамипро відкриття виконавчого провадження, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження`виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 4 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа, а також підстави його повернення. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону у виконавчому документі зазначаються, крім іншого, назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб); дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч.4 ст.4 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: - рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (п.1); - пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.2).

Відповідно до ч1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Враховуючи оскарження позивачем постанови Малиновського районного суду від 15.06.2016 року та залишення без змін цього судового акту постановою Одеського апеляційного суду від 29.03.2022 року, 29.06.2022 року - останній день для пред`явлення вищезазначеної постанови до примусового виконання.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року, який наразі продовжений до 12.082024 року.

Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ внесені зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, пунктом 10-2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже постанови про відкриття виконавчого провадження №74001296 від 29.01.2024 року; та №74011989 від 30.01.2024 року прийняті відповідачем з урахуванням Закону України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, та підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, як на тому наполягає ОСОБА_1 у позовній заяві, були відсутні.

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 року у справі №420/10415/22.

За переконанням суду та обставина, що протягом дії воєнного стану постанова Малиновського районного суду у справі №521/9597/16-п не приймалася відповідачем двічі до виконання та Митниця такі дії не оскаржувала (на чому наполягає позивач) не свідчить про відсутність підстав для відкриття виконавчих проваджень за заявами Одеської митниці від 10.01.2024 року з урахуванням приписів ЗУ від 15.03.2022 № 2129-ІХ.

Суд відхиляє посилання на встановлені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі №420/2475/21 обставини, яким визнано протиправною та скасовано постанову про результати перевірки виконавчого провадження начальника Лиманського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Міністерства юстиції (м. Одеса) Стоніс Ю.В. № 59861898 від 11.12.2020 року; визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Лиманського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова І.В. ВП № 52587279 від 11.12.2020 року про скасування процесуального документу постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Залевської К.Т. ВП № 52587279 від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки у справі №420/2475/21 предмет позову та встановлені обставини не мають жодного відношення до даної справи.

Позивач у позовній заяві зазначає, що державним виконавцем було порушено процедуру відкриття виконавчого провадження.

З цього приводу суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно у виконавчому провадженні № 74001296 в частині «дата набрання рішенням чинності» виконавцем невірно зазначено дату набранням рішенням чинності 20.03.2022 року, проте за переконанням суду таке порушення не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки є результатом звичайної технічної помилки, що визнається відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження №7.10-1/7.10-20-06/8.19/607 від 10.01.2024, та заява щодо відкриття виконавчого провадження № 7.10-1/7.10-20- 06/8.19/609 від 10.01.2024 підписана В.о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним, а згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відносно Одеської митниці з 14.08.2023 року містяться відомості про керівника відокремленого підрозділу: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення, наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - ОСОБА_3 ; з 02.04.2024 року ОСОБА_4 (виконуючий обов`язки начальника митниці).

Отже постанову Малиновського районного суду у справі №521/9597/16-п від 15.06.2016 року було подано відповідачу на примусове виконання особою, у якої станом на 10.01.2024 року було наявне право на вчинення таких дій від імені Одеської митниці, достовірність чого могла бути перевірена держвиконавцем.

Відповідно до ч.1 ст.8, п. 1 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» - реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження (далі - АСВП), порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується: об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями.

Відповідачем в додатки до відзиву на позов надані докази того, що постанова Малиновського районного суду у справі №521/9597/16-п від 15.06.2016 року за заявою про відкриття виконавчого провадження №7.10-1/7.10-20-06/8.19/607 від 10.01.2024 зареєстрована 29.01.2024 о 13 год. 25 хв. за вх. № 1160 де у подальшому АСВП визначений автоматично державний виконавець відділу - ОСОБА_2 , де у подальшому АСВП присвоїв номер виконавчому провадженню 74001296; постанова Малиновського районного суду у справі №521/9597/16-п від 15.06.2016 року подана за заявою про відкриття виконавчого провадження № 7.10-1/7.10-20-06/8.19/609 від 10.01.2024 зареєстрована 30.01.2024 о 13 год. 59 хв. вх. № 1209 де у подальшому АСВП визначений автоматично державний виконавець відділу - ОСОБА_2 , де у подальшому АСВП присвоїв номер виконавчому провадженню 74011989.

Вищезазначеним спростовуються твердження позивача щодо порушення відповідачем процедури визначення особи державного виконавця, який є виключно його припущеннями.

Щодо того, що попереднє повернення постанови суду як виконавчого документа 04.11.2022 року повідомленням (а.с.10-11) мало обов`язковий характер для подальших дій органу ДВС при вирішенні питання можливості відкриття виконавчих проваджень, суд їх відхиляє. Як вірно зауважив відповідач у відзиві, станом на дату подання 10.01.2024 року заяв Митниці до органу ДВС воєнний стан тривав і триває наразі, строки пред`явлення постанови суду до виконання починаючи з 15.03.2022 року та станом на 04.11.2022 року за законом переривалися.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті спору не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч. ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що відповідачем дотримано.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат у справі відсутні.

Суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у сумі 2422,40грн., проте такий збір сплачений позивачем надмірно, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати в силу п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

Отже кошти у вищезазначеній сумі можуть бути повернуті позивачу ухвалою суду у разі подання відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 35067404; адреса: вул.Київська, буд.86, смт.Доброслав, Одеська область, 67500) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.