Справа № 380/429/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 рокусправа №380/429/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування вимоги, рішення, податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35), в якому просила суд:

-визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф 4115/13-01-07-14 від 07.06.2022 року ;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 4117/13-01-07-14 від 07.06.2022 року;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми «ПС» № 4123/13-01-07-14 від 07.06.2022 року;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області податкове повідомлення рішення форми «Р» від № 4120 /13-01-07-14 від 07.06.2022 року;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області податкове повідомлення рішення форми «Р» від № 4121 /13-01-07-14 від 07.06.2022 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2023 №Ф-23468-1301

- судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2022 №Ф 4115/13-01-07-14 про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 164 829, 23 грн.; рішення від 07.06.2022 №4117/13-01-07-14 про застосування штрафних санкцій за порушення п. 4. ч.1 ст. 4, п.4 ч. 2 ст. 6 , п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 7, п. 5, п. 11 ст. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 82 414,62 грн.; податкове повідомлення-рішенням форми «ПС» від 07.06.2022 № 4123/13-01-07-14 за порушення п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю на підставі штрафної санкції в сумі 1020 грн. ; податкове повідомлення- рішення форми «Р» від 07.06.2022 № 4121 /13-01-07-14 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 212 818, 74 грн. ; податкове повідомлення- рішення форми «Р» від 07.06.2022 № 4120 /13-01-07-14 за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 17734, 90 грн., є неправомірними, оскільки право контролюючого органу на призначення документальних планових виїзних перевірок та визначення сум грошових зобов`язань платника податків виходить за межі 1095 днів, що обмежено статтею 102 Податкового кодексу України. В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність оскаржуваних рішень, оскільки вони прийняті на підставі незаконно проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки, про призначення якої позивач не була повідомлена. Вважає, що підставою призначення позапланової перевірки є пп. 78.1.7. п. 78.1. ст.78 Податкового Кодексу України, а саме прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця від 20.09.2018 року. Зазначає, що відповідно п. 52-2 про застосування підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Стверджує, що належним чином припинила підприємницьку діяльність, протягом 2022 - 2023 проживала за кордоном, не отримувала повідомлень від 24.12.2021 № 1095/6/13-01-07-14-05/ , наказу від 24.12.2021 №4411-ПП, вимог від 17.01.2022 № 9456/13-01-07-14-05, актів про ненадання документів до перевірки від 09.02.2022 №206/ 6/13-01-07-14-05, акту від 16.02.2022 № 2236/6/13-01-07-14-05/ та листа про направлення вимоги та рішень. В порушення п. 86.8. ст. 86 ПК України, ст. 58 ПК України контролюючим органом податкові-повідомлення та вимога винесено через чотири місяці, а саме : 07.06.2022, а не протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки. Щодо визначених податкових зобов`язань та оскаржуваної вимоги, рішення та податкових повідомленнях, ґрунтуються лише на припущеннях, без жодного законодавчо обґрунтованого доказу та без документів бухгалтерського обліку, так як відповідач неналежним чином провів перевірку у терміни поза межами строків, внаслідок чого позбавив позивача права на участь у проведенні перевірки та надання документів на підтвердження правомірності формування показників своєї діяльності.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, з належним чином засвідченими доказами та обгрунтування своєї позиції. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.7, п.78.1, ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповнення та п.1 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та доцільності доповідної записки ГУ ДПС у Львівській області від 22.12.2021 N 1964/13-01-07-14-08, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.09.2015 по 20.09.2018 роки за результатами, якої складено акт позапланової виїзної документальної перевірки № 2236/13-01-24-08-03/ від 16.02.2022 року.

За перевірений період з 02.09.2015 по 20.09.2018 ФОП ОСОБА_1 , перебуваючи на загальній системі оподаткування отримувала доходи від діяльності у сфері дiяльності ресторанiв, надання послуг мобiльного харчування, обслуговування напоями з використанням РРО Марія - 304T (фіскальний номер ).

У зв`язку із ненаданням платником податків фізичною особою ОСОБА_1 до перевірки документів, суми оподатковуваного доходу визначені відповідно до наявної інформації з АІС ЦБД ДРФО про суми нарахованих/виплачених доходів, інформаційних баз даних „ІС Податковий блок», декларацій платника податку. Стверджує, що хоча проведення перевірки з підстав 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Податкового Кодексу України і було дозволено, однак це не скасовує факту, що на час дії карантину зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПКУ. Зазначає, що Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», набрав чинності 18 березня 2020 року, до ПК України внесено зміни. Зокрема, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктами 52-1 - 52-5. Згідно з нововведеним пунктом 52-2 законодавець установив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. Цим же пунктом встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України. Вважає, що проведена контролюючим органом перевірка є адміністративною процедурою, перебіг 1095-денного строку зупинився 18 березня 2020 року.

Щодо встановлених порушень зазначає, що проведеною перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу за 2016-2018 встановлено , що відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 задекларовано доходи від здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування в сумі 539010,91 грн., витрати задекларовано в сумі 517052,82 грн., суму чистого доходу в розмірі 21958,09 грн.

Згідно поданої декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 отримувала доходи від здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування в сумі 456 785,12 грн., витрати задекларовано в сумі 416 785,12 грн., суму чистого доходу в розмірі 40 000,0 грн.

Податкова декларація за період з період з 01.01.2018 по 20.09.2018 до податкового органу не подана, чим порушено п. 177.11. ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями.

Проведеною перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу за 2016-2018 встановлено, що згідно з даними інформації, що містяться в інформаційних базах даних „ІС Податковий блок підсистеми РРО за результатами проведеної перевірки правильності визначення загального оподатковуваного доходу за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 отримано виторг в сумі 537 758,67 грн., в чому числі акцизний податок склав 25 610,13грн. Загальна сума отриманого загального оподатковуваного доходу за 2017 рік за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 512 148,54 грн.

Відповідно за даними інформації, що містяться в інформаційних базах даних „ІС Податковий блок підсистеми РРО за результатами проведеної перевірки правильності визначення загального оподатковуваного доходу за 2017 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала виторг в сумі 452 988,72 грн., в чому числі від реалізації підакцизного товару в сумі 452 988,72 грн, акцизний податок склав 21570,89 грн. Загальна сума отриманого загального оподатковуваного доходу за 2017 року за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 431417,83 грн.

Згідно з даними інформації, що містяться в інформаційних базах даних „ІС Податковий блок підсистеми РРО за результатами проведеної перевірки правильності визначення загального оподатковуваного доходу за 2018 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала виторг в сумі 12 624,31 грн., в чому числі від реалізації підакцизного товару в сумі 12 624,31 грн, акцизний податок склав 601,15 грн. Загальна сума отриманого загального оподатковуваного доходу за 2018 рік за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 12 023,16 грн.

Висновок щодо правильності визначення загального оподатковуваного доходу, відображеного в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за період з 02.09.2015 по 20.09.2018, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, не можливо здійснити у повному обсязі у зв`язку із ненаданням платником податків документів до перевірки. Зазначає, що платником податків не спростовано фактів недекларування вищезазначених доходів.

З огляду на викладене, вважає, що вимога та податкові повідомлення-рішення прийнято Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим є законним та таким, що не підлягають скасуванню.

Позивач подала заяву про збільшення позовних вимог (вх. №23951 від 28.03.2024 року) в частині визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2023 №Ф -23468-1301 на загальну суму 239338,02 грн.: 156583,40 грн. недоїмка, 82754,62 грн.

02 квітня 2024 року суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.

Позивач подала заяву від 30.04.2024 року про закриття провадження у частині визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2023 №Ф-23468-1301 на загальну суму 239338,02 грн., у зв`язку з відкликанням відповідачем податкової вимоги від 04.08.2023 №Ф-23468-1301, відсутнє порушене право платника за такою вимогою.

18 червня 2024 року суд задоволив заяву представника позивача про закриття провадження у частині визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.08.2023 №Ф-23468-1301.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 09.02.2015 зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності за кодами КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний). Місце знаходження фізична особа-підприємець Україна, АДРЕСА_1 .

20.09.2018 припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності за її рішенням. Знято з обліку в податковому органі 20.09.2018 за №464.

Відповідно до наказу від 24.12.2021 № 4411 -ПП «Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » зазначено підстави її проведення, зокрема пп. 20.1.2, п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, 78.1.7 п.78.1 ст. 78, 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України (надалі ПК України). Відповідно до п. 1 наказу : «провести перевірку з 03 лютого 2022 року тривалістю 5 робочих днів».

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзної перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.09.2015 по 20.09.2018 року. За результатами вказаної невиїзної перевірки складено акт від 16.02.2022 №2236/13-01-07-14-03/.

Вказаною перевіркою встановлено порушення:

п. 4. ч.1 ст. 4 , п.4 ч. 2 ст. 6 , п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 7, п. 5, п. 11 ст. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (із змінами і доповненням) в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 164 829,23 грн. в тому числі за 2016 рік в сумі 70327,32 грн., за 2017 рік 92044,73 грн. , за 2018 рік в сумі 2457,18 грн.;

п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 ст. 44, пп.54.3.5 п. 54.3, ст. 54, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп.164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.4, пп. 177.5.3 п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 ІV ( із змінами та доповненнями) в частині перекручення даних в деклараціях за 2016-2017 роки, що привело до заниження сум чистого оподаткованого доходу за 2016 року в розмірі 517052,82 грн., за 2017 рік в розмірі 416785,12 грн., за 2018 рік в розмірі 12023,16 грн. в результаті чого занижено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 170 254,99 грн. в тому числі за 2016 рік в сумі 93069,50 грн., за 2017 рік в сумі 75021,32 грн., за 2018 рік в сумі 2164,17 грн.;

пп.1.2., 1.3., 1.6 п.16 прим. 1 розділу 10 Розділу ХХ, пп. 54.3.5. п. 54.3 ст. 54, пп. 163.1.1 п. 163.1. ст. 163, пп.164.1.3 п. 164.1 ст.164, п. 177 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.02.2010 №2755-VI (зі змінами і доповненнями) в частині заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2018-2018 роки, що призвело до заниження сум військового збору в розмірі 14 187,92 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 7755,79грн., 2017 рік в сумі 6251,78 грн., за 2018 рік в сумі 180,35 грн.; п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

За результатами перевірки винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2022 №Ф 4115/13-01-07-14 про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 164 829, 23 грн.; рішення від 07.06.2022 № 4117/13-01-07-14 про застосування штрафних санкцій за порушення п. 4. ч.1 ст. 4, п.4 ч. 2 ст. 6 , п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 7, п. 5, п. 11 ст. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в сумі 82 414,62 грн.; податкове повідомлення-рішенням форми «ПС» від 07.06.2022 № 4123/13-01-07-14 за порушення п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю на підставі штрафної санкції в сумі 1020 грн. ; податкове повідомлення- рішення форми «Р» від 07.06.2022 № 4121 /13-01-07-14 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 212 818, 74 грн. ; податкове повідомлення- рішення форми «Р» від 07.06.2022 № 4120 /13-01-07-14 за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 17734, 90 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленням-рішеннями, рішенням та вимогою позивач звернулася до суду за захистом своїх прав із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (п.1.1 ст. 1 ПК України).

Щодо проведення перевірки та нарахування зобов`язання поза межами строку давності, визначеного статтею 102 ПК України, як однієї з підстав позову, то суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності обставин, коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на момент винесення наказу) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 ПКУ (коли грошове зобов`язання може бути нараховане без дотримання строку давності), має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Позивачем рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем прийняте 20.09.2018, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до сторінки 7 акту перевірки від 16.02.2022 №2236/13-01-07-14-03/ (надалі акт перевірки) зазначено про те, що в податковому органі знято з обліку як платника податку з 20.09.2018 № 64.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2018 у справі №820/3544/17 зазначив, що норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Суд встановив, пп. 2.1.1 акту перевірки щодо своєчасності подання податкових декларацій про майновий стан і доходи та ведення обліку результатів діяльності (доходів, витрат) зазначено наступне : податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік (за результатами звітного року) подана своєчасно у встановленому порядку, з врахуванням особливостей п. 49.2., пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПКУ. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів встановлено, що ліквідаційна податкова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік не подана.

Відповідно до п. 49.2. ст. 49 ПКУ платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до пп. 49.18. 5 п.49.18 ПКУ в редакції чинній на момент складання акту перевірки зазначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

У пп. 2.2. акту перевірки (сторінка 22-23) вказано інформацію щодо поданих декларацій, зокрема розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) протягом 2017-2018 року подано до Шевченківської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області за 4 квартал 2017 року 16.01.2018 за № .

Як зазначено в акті перевірки платником податків ОСОБА_1 до податкового органу несвоєчасно подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016р., чим порушено п. 177.11. ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями (фактично подано 17.05.2018 за N 33411) та задекларовано суму одержаного доходу від здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування в сумі 539010,91 грн., витрати задекларовано в сумі 517052,82 грн., суму чистого доходу в розмірі 21958,09 грн. Отже, останню декларацію подано 17.05.2018 року.

Відповідно до наказу від 24.12.2021 № 4411 -ПП «Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » зазначено підстави її проведення, зокрема пп. 20.1.2, п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, 78.1.7 п.78.1 ст. 78, 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України (надалі ПК України). Відповідно до п. 1 наказу: «провести перевірку з 03 лютого 2022 року тривалістю 5 робочих днів».

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається ст. 78 Податкового кодексу України, а відповідно до пп.78.1.7. пп. 78.1. ст. 78 документальна позапланова перевірка здійснюється з підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. З врахуванням строку подання останньої декларації 1095 днів закінчується 18.05.2021 року. З врахуванням строку 1095 днів з 21.10.2018 року (наступний день після подачі декларації) , такий строк спливає 21.10.2021 року.

Суд також додатково зазначає, що норми Закону України від 17 березня 2020 року №533-ІХ «Про внесення змін до ПКУ та інших законів України щодо підтримки платників на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19)» і від 13 травня 2020 року №591-IX «Про внесення змін до ПКУ та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19)», приймалися з метою спрощення адміністративних процедур і підтримки платників, зокрема щодо встановлення відповідних пільг в оподаткуванні чи звільненні від застосування штрафних санкцій за порушення у період дії карантину, а не з метою покладення на платників податку додаткового тягаря.

Так як, мораторій на проведення документальних перевірок з підстав визначених п. 78.1.7 ст.78.1 ПК України не застосовується, право контролюючого органу проводити перевірку обмежується строком до 21.10.2021 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, що незалежно від прийнятого платником податку рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, недотримання відповідачем норми ПК України та проведення перевірки за період, що перевищує встановлений законодавством, є самостійною підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ( «Лелас проти Хорватії» заява №55555/08 від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» заява №36900/03 від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії»).

Законодавством не передбачено проведення перевірки у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності у в обхід встановленій процедурі понад визначені ПКУ строки, в тому числі й за рішенням будь якого суб`єкта владних повноважень. Вчинення таких дій суб`єктом владних повноважень безумовно свідчить про порушення принципу належного урядування та безпідставне втручання до майнових прав фізичної особи.

Щодо встановлених порушень зазначених в акті перевірки, то таку перевірку проведено без присутності платника-податків фізичної особи ОСОБА_1 , перевірку проведено в приміщенні відповідача: АДРЕСА_2 .

Відповідачем винесено наказ 24.12.2021 № 4411 -ПП «Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 » та повідомлення від 24.12.2021 №1095/6/13-01-07-14-05.

Копія наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку і місце її проведення були надіслані на адресу Позивача рекомендованим листом, що підтверджує список надісланих ГУ ДПС у Львівській області рекомендованих листів, однак відсутні докази вручення платнику податків.

Відповідно до п.79.2. статті 79 ПКУ документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 42.2. статті 42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

А згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Ураховуючи наведене, суд зазначає , що з огляду на застереження, що містяться у пункті 79.2 статті 79 Податкового Кодексу України, про неможливість проведення перевірки без отримання доказів вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки відсутні правові підстав для проведення перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб, тобто до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої та є підставою про визнання протиправними дій, вчинених на виконання наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки, аналогічний правовий висновок висловлено у постанові від 26 лютого 2019 року по справі №№813/581/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, постановах від 26 лютого 2019 року по справі № 821/2424/15-а, від 15 травня 2018 року по справі №809/1578/17 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

З огляду на вказане суд доходить висновку про те, що у спірній ситуації податковий орган не дотримався вимог пунктів 79.2 статті 79, 42.2, 42.5 статті 42 ПК України, оскільки відсутні належні докази ознайомлення позивача з копією наказу про проведення перевірки від 24.12.2021 № 4411 -ПП та повідомлення 21.12.2021 року.

Що стосується правомірності винесених за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки податкової вимоги та рішення, податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування, використовувала приміщення по АДРЕСА_3 , у своїй діяльності використовувала РРО належним чином зареєстрованиий РРО Марія-304Т ф/н .

Також, у Позивачки було відкриті рахунки в банку. Копію виписки з банку щодо проведеної діяльності за весь період додано до матеріалів справи.

Відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (п.177.2 ст.177 ПК України).

Згідно п.177.3.1 ст.177 ПК України не включаються до доходу фізичної особи-підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

За приписами пп.177.4.1-177.4.4 п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп.177.4.5 ст.177.4 ст.177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою-підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Пунктом 177.5 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними обліку доходів і витрат, що ведеться згідно з пунктом 177.10 цієї статті, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується. Якщо результатом розрахунку авансового платежу за відповідний календарний квартал є від`ємне значення, то авансовий платіж за такий період не сплачується (пп.177.5.1 п.177.5 ст.177 ПК України).

Підпунктом 177.5.3 пункту 177.5 ст.177 ПК України встановлено, що остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Згідно п.177.7 ст.177 ПК України фізична особа-підприємець вважається податковим агентом працівника - фізичної особи, яка перебуває з нею у трудових, цивільно-правових відносинах, або будь-якої іншої фізичної особи щодо будь-яких оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) на користь такої особи.

Положеннями п.177.8 ст.177 ПК України визначено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою-підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Фізичні особи-підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи-підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від підприємницької діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону.

Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що пов`язані з її здійсненням.

З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

Позивачем було подано до контролюючого органу згідно з даними інформації, що містяться в інформаційних базах даних „ІС Податковий блок підсистеми РРО наступні податкові декларації про майновий стан та доходи: за 2016 рік , згідно якої ФОП ОСОБА_1 отримано виторг в сумі 537 758,67 грн., в тому числі акцизний податок склав 25 610,13грн. Загальна сума отриманого загального оподатковуваного доходу за 2016 рік за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 512 148,54 грн. , за 2017 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала виторг в сумі 452 988,72 грн., в чому числі від реалізації підакцизного товару в сумі 452 988,72 грн, акцизний податок склав 21570,89 грн. За 2017 року за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 431417,83 грн., за 2018 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримала виторг в сумі 12 624,31 грн., в чому числі від реалізації підакцизного товару в сумі 12 624,31 грн, акцизний податок склав 601,15 грн. Загальна сума отриманого загального оподатковуваного доходу за 2018 рік за результатами підсистеми РРО без врахування акцизу становить 12 023,16 грн.

Як зазначено в акті перевірки (сторінки 10-11 акту перевірки) висновок щодо правильності визначення загального оподатковуваного доходу, відображеного в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за період з 02.09.2015 по 20.09.2018, з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, не можливо здійснити у повному обсязі у зв`язку із ненаданням платником податків документів до перевірки. Зазначає, що платником податків не спростовано фактів недекларування вищезазначених доходів. Інформація, яка спростовує наявність вини, пом`якшуючі обставини або обставини, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ст.109 ПКУ станом на день написання акту відсутня.

Згідно п.112.1.ст. 112 ПКУ особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Згідно до пп. 112.8.1. пп. 112.8. ст.112 ПКУ обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення.

Так як, мораторій на проведення документальних перевірок з підстав визначених п. 78.1.7 ст.78.1 ПК України не застосовується, то зупинення перебігу строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу також не може бути застосовано, а отже, відповідач виніс оскаржувані рішення, вимоги та податкові повідомлення-рішення зі спливом строків давності.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням того, що суд вважає висновки, викладені в акті перевірки необґрунтованими, а також через процедурні порушення при призначенні перевірки, суд дійшов висновку, що оскаржувані у межах цієї справи податкові повідомлення-рішення, рішення та вимоги є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 ч.2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовано заявлені позовні вимоги, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 13420,64 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 13420,64 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень рішень задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф 4115/13-01-07-14 від 07.06.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 4117/13-01-07-14 від 07.06.2022 року.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми «ПС» № 4123/13-01-07-14 від 07.06.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області податкове повідомлення рішення форми «Р» від № 4120/13-01-07-14 від 07.06.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області податкове повідомлення рішення форми «Р» від № 4121/13-01-07-14 від 07.06.2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) судовий збір в сумі 13420 ( тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 64 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна