Справа № 120/1216/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 червня 2024 р. Справа № 120/1216/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю. дій відповідача щодо відмови у перерахунку заробітної плати із урахуванням заробітної плати за період стажу отриманий після призначення пенсії.

Відповідач, скористався свої право на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зокрема, представник головного управління Пенсійного фонду України наголошує, що відмова оформлена листом носить виключно інформаційний характер. Окрім того, вказує на недоцільність здійснення такого перерахунку.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини справи.

Позивачка перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 30.03.2010 року та отримує пенсію за віком, як мати дитини з інвалідністю, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

25.09.2023 року позивачка звернулася до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.03.2010 року по 01.06.2020 року.

Листом відповідача від 20.10.2023 року позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку, з огляду на його недоцільність.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивачка звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стаж підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Положеннями частини 4 цієї ж статті регламентовано, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Окрім того, матеріалами справи, зокрема розрахунками пенсійного забезпечення, підтверджується, що позивачці неодноразово проводився перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону № 1058-IV.

Як свідчать матеріали справи, у визначення розміру пенсійного забезпечення було зараховано періоди заробітної плати з 1980 року по 2010 рік із урахуванням оптимізації.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,90054, який застосовано до проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки 7405,03 грн.

З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив: 7405,03 грн х 0,90054 =6668,53 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно з приписами чинного законодавства позивачка має право на розрахунок її пенсійного забезпечення із урахуванням заробітної плати за період її працевлаштування після призначення їй пенсії.

Разом з тим, суд зауважує, що посилання органу Пенсійного фонду на недоцільність проведення перерахунку не може бути належною підставою для надання відмови у здійсненні такого перерахунку.

Зокрема, суд зауважує, що відмова органу Пенсійного фонду України не містить розрахунків, що б вказували на дійсне зменшення коефіцієнту заробітної плати, що в свою чергу призводить до зменшення розміру пенсійної виплати.

Окрім того, суд зауважує, що посилання відповідача на неможливість врахувати заробітну плату за періоди працевлаштування після 31.12.2018 року не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки у своїй відмові орган Пенсійного фонду України чітко вказував про недоцільність застосування періоду з 01.03.2010 року по 01.06.2020 року.

Натомість наявність права на здійснення такий перерахунок взагалі не було предметом розгляду головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, відтак не може бути оцінено судом.

Відповідно до матеріалів справи, вказану заяву розглянуто в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян".

Суд наголошує, що заява, подана позивачем про призначення пенсії, відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), оскільки зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1, особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Згідно з п. 1.7 Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до п. 4.1. Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з п. 4.3. Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Також, згідно з п. 5 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, підставою для повідомлення про відмову у призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

Розглядаючи заяву про призначення пенсії в порядку Закону України "Про звернення громадян", відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера.

До того ж суд наголошує, що вказаний лист містить правову позицію суб`єкта владних повноважень щодо відсутності у суб`єкта звернення прав на реалізацію своїх законних інтересів.

Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати акти індивідуальної дії у формі листів, в іншому випадку направлення листа кваліфікується як протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про призначення пенсії чи про відмову.

Суд наголошує, що відповідач у разі недостатності або неналежного оформлення документів, доданих до заяви про призначення пенсії, наділений повноваженням письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, або вимагати дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Таким чином, головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином не розглянуло заяву позивача, а тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом №1058-ІV та Порядком № 22-1, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Подібні правові висновки відображені у постанов Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 748/696/17.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 25.09.2023 року, а також зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву із прийняттям відповідного рішення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 року про перерахунок пенсії із прийняттям відповідного рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович