Справа № 640/22903/21
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року № 640/22903/21

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Агро» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

16.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Агро» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.08.2021:

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 9 609 865,00 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями 7 687 892,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 921 973,00 грн);

- №2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» на суму 11 083 270,00 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями 9 163 800,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 919 470,00 грн;

- №2, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 693 083,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими відповідачем на підставі висновків акта планової перевірки від 23.06.2021 №48931/26-15-07-02-02-17/39837089 та вважає їх протиправними, оскільки господарські операції, що здійснювались позивачем в межах взаємовідносин з контрагентами ТОВ «МЕГАРОН-ЛЮКС» (код 4151362), ТОВ «ІНВЕРС ВС» (код 40408389), ТОВ «НИКАГРОКОМПЛЕКС» (код 41257649), ТОВ «НОТА-ТРЕЙД» (код 41077515), ТОВ «Торговий Дім «Фідленс» (код 40840881), ТОВ «СІЛЬТОРГ» (код 40623988), ТОВ «Аграрно НВФ «КРИНИЦЯ» (код 39755772), ТОВ «ДЕЙЛІ СЕРВІС ГРУП» (код 40538180), ТОВ «ОІЛІНВЕСТ» (код 41784577), ТОВ «СТАРКОС» (код 36643757), ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ» (код 41958509), ТОВ «АВІР ТРАНС ЮГ» (код 41345698) відображені у бухгалтерському обліку товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Агро» та підтверджені усіма необхідними первинними документами (договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами наданих послуг, розрахунковими документами), необхідність яких передбачена статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На думку позивача, надані до перевірки документи чітко та однозначно дозволяють встановити реальність поставлених пиломатеріалів та наданих послуг, рух активів та зв`язок придбаних матеріалів і послуг із господарською діяльністю позивача, а тому твердження відповідача про безтоварність операцій із згаданими вище контрагентами ґрунтуються виключно на припущеннях. Акт перевірки не містить посилань на будь-які обставини, які б свідчили про наявність встановлених судами фактів щодо обізнаності позивача стосовно неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №640/22903/21 та вирішено, що розгляд справи буде здійснюватись в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем 13.09.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що під час перевірки встановлено, що у ТОВ «МЕГАРОН-ЛЮКС» (код 4151362), ТОВ «ІНВЕРС ВС» (код 40408389), ТОВ «НИКАГРОКОМПЛЕКС» (код 41257649), ТОВ «НОТА-ТРЕЙД» (код 41077515), ТОВ «Торговий Дім «Фідленс» (код 40840881), ТОВ «СІЛЬТОРГ» (код 40623988), ТОВ «Аграрно НВФ «КРИНИЦЯ» (код 39755772), ТОВ «ДЕЙЛІ СЕРВІС ГРУП» (код 40538180), ТОВ «ОІЛІНВЕСТ» (код 41784577), ТОВ «СТАРКОС» (код 36643757), ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ» (код 41958509), ТОВ «АВІР ТРАНС ЮГ» (код 41345698) відсутні транспортні засоби, матеріально-технічна база та трудові ресурси для виконання задекларованих поставок. Також, надані під час перевірки копії ТТН мають дефектність, а саме відсутня інформація про вантажно-розвантажувальні операції. Також, відповідачем встановлено, що водії, які вказані в ТТН, не перебувають у цивільно-правових відносинах з контрагентами позивача. В акті перевірки вчинено запис, що контрагенти позивача за період взаємовідносин з останнім не здійснювали імпортні операції за період взаємовідносин з позивачем, по ланцюгу постачання неможливо встановити виробника продукції, яка поставлялась на адресу позивача. До перевірки не надано сертифікатів відповідності, декларацій виробника, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, інформації про фасовку, маркування продуктів, у зв`язку з чим не вбачається за можливе встановити фактичного виробника товару. Перевіркою встановлено, що контрагенти не могли провадити фінансово-господарську діяльність та фактично реалізовувати товари, що свідчить про те, що за реалізацією товару оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого є отримання ТОВ «Глобал-Агро» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту та завищення витрат господарської діяльності.

30.09.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що висновки відповідача фактично ґрунтуються на податковій інформації щодо контрагентів ТОВ «Глобал-Агро» та інформації, отриманій з реєстру судових рішень та носять характер припущень, оскільки з наданих відповідачем витягів судових рішень не вбачається, що яка-небудь особа, причетна до діяльності контрагентів ТОВ «Глобал-Агро», була притягнута до відповідальності за вчинення протиправних дій або стосовно будь-якої посадової особи контрагента позивача винесено обвинувальний вирок. Укладені між ТОВ «Глобал-Агро» та контрагентами ТОВ «МЕГАРОН-ЛЮКС» (код 4151362), ТОВ «ІНВЕРС ВС» (код 40408389), ТОВ «НИКАГРОКОМПЛЕКС» (код 41257649), ТОВ «НОТА-ТРЕЙД» (код 41077515), ТОВ «Торговий Дім «Фідленс» (код 40840881), ТОВ «СІЛЬТОРГ» (код 40623988), ТОВ «Аграрно НВФ «КРИНИЦЯ» (код 39755772), ТОВ «ДЕЙЛІ СЕРВІС ГРУП» (код 40538180), ТОВ «ОІЛІНВЕСТ» (код 41784577), ТОВ «СТАРКОС» (код 36643757), ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ» (код 41958509), ТОВ «АВІР ТРАНС ЮГ» (код 41345698) правочини відповідають вимогам законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції відбулися, а операції між ТОВ «Глобал-Агро» та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності ТОВ «Глобал-Агро».

11.10.2022 представником відповідача подано до суху схематичне зображення взаємовідносин ТОВ «Глобал-Агро» з контрагентами за перевіряємий період та пояснення, в яких зазначено, що в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відсутня будь-яка інформація про вантажно-розвантажувальні документи, товарно-транспортні накладні є дефектними, інформація про здійснені операції вказана поверхнево та не дає змоги ідентифікувати рух самого активу від ТОВ «Мегарон Люкс» до ТОВ «Глобал-Агро».

25.10.2021 представником позивача подані до суду заперечення проти поданих відповідачем пояснень.

02.02.2022 представником відповідача подані до суду пояснення щодо складських приміщень, вказано, що під час перевірки встановлено, що контрагенти позивача за період взаємовідносин імпортні операції не здійснювали, не є виробником сільськогосподарської продукції, відсутні основні та трудові засоби для здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом соняшникового шроту. Не встановлено наявності складських приміщень у контрагентів позивача для зберігання шроту соняшника, враховуючи, що даний товар швидко псується.

26.08.2022 представником позивача подані до суду пояснення, в яких зазначено, що відповідно до умов перелічених в акті перевірки договорів поставок, поставка товару здійснювалась на склад покупця: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вул. Пушкіна, 142 (комбікормовий завод). Місцем розвантаження зазначено склад, право володіння яким позивач мав на підставі договору оренди.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу 13.06.2023 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 адміністративну справу прийнято до провадження суддею Харченко С.В.

Рішенням Вищої ради правосуддя №411/0/15-24 від 13 лютого 2024 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У зв`язку зі звільненням судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 640/22903/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 прийнято справу до провадження судді Парненко В.С. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання у справі призначено на 17.04.2024.

08.04.2024 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що враховуючи відсутність підтвердження наявності штатної чисельності працівників, відсутність основних фондів, виробничих потужностей, відсутності в ланцюгах постачання продукції виробництва макухи соєвої, соєвих бобів, соняшникового шроту, насіння соняшника, контрагенти позивача не могли фактично провадити господарську діяльність та реалізовувати товар, що свідчить про те, що за реалізацією товару оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого є отримання ТОВ «Глобал-Агро» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податку на додану вартість та податку на прибуток.

11.04.2024 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в підготовчому провадженні без його участі.

15.05.2024 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій викладено правову позицію, яка є аналогічною до раніше визначеної в поданих до суду заявах по суті спору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду на 05.06.2024.

05.06.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал-Агро» () зареєстровано 15.06.2015, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва.

Видами діяльності за КВЕД є: 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (основний); 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах; 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 10.92 Виробництво готових кормів для домашніх тварин; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 10.11 Виробництво м`яса; 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

На підставі направлень від 26.05.2021 №9545/26-15-07-02-02, від 26.05.2021 №9546/26-15-07-02-02, від 26.05.2021 №9519/26-15-07-02-02, від 25.05.2021 №9460/26-15-07-07-01, від 26.05.2021 №9173/26-15-07-09-06, від 26.05.2021 №9515/26-15-07-08-04, від 26.05.2021 №9537/26-15-07-10-03, від 26.05.2021 №9488/26-15-07-10-02, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до ст. 20, ст. 77, ст. 82 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 30.04.2021 №3659-п, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 03.06.2021 №4550-п, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Глобал-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15.06.2015 по 31.03.2021 та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено акт перевірки від 23.06.2021 №48931/26-15-07-02-02-17/39837089.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

1) п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п.198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 7 687 892,00 грн., в т.ч. за червень 2017 на суму 202194 грн.; за липень 2017 на суму 361776 грн.; за серпень 2017 на суму 6469 грн.; за вересень 2017 на суму 176757 грн.; за жовтень 2017 на суму 366405 грн.; за листопад 2017 на суму 245855 грн.; за грудень 2017 на суму 258029 грн.; за січень 2018 на суму 125507 грн.; за лютий 2018 на суму 545896 грн.; за квітень 2018 на суму 284087 грн.; за травень 2018 на суму 139079 грн.; за червень 2018 на суму 191868 грн.; за серпень 2018 на суму 479572 грн.; за вересень 2018 на суму 603216 грн.; за жовтень 2018 на суму 349259 грн.; за листопад 2018 на суму 178314 грн.; за грудень 2018 на суму 280307 грн.; за січень 2019 на суму 251655 грн.; за лютий 2019 на суму 449499 грн.; за березень 2019 на суму 55102 грн.; за квітень 2019 на суму 128291 грн.; за травень 2019 на суму 166320 грн.; за червень 2019 на суму 624743 грн.; за липень 2019 на суму 96728 грн.; за серпень 2019 на суму 41300 грн.; за вересень 2019 на суму 77198 грн.; за листопад 2019 на суму 66291 грн.; за грудень 2019 на суму 65304 грн.; за січень 2020 на суму 530395 грн.; за грудень 2020 на суму 340476 гривень, та встановлено завищення від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, ряд.21 (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за березень 2021 року у розмірі 693083,00 гривень;

2) п. 5 та п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-XIV, зі змінами та доповненнями, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, пп. 14.1.13 п.14.1 ст.14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 9 163 800 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 1539835,00 грн.; за 2018 рік на суму 3568055 грн.; за 2019 рік на суму 2569988 грн.; за 2020 рік на суму 942460 грн.; за 1 квартал 2021 року на суму 543462 гривень;

3) п. 46.1 ст.46, пп. 47.1.1 п 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16, ст. 70, пп. 176.2.«б», п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, п. 1.2, п. 3.3. Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 за №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», щодо подання недостовірних даних про отримувача доходів у звіті за 3 кв. 2018 року;

4) пп. 1.1, пп. 1.3, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, щодо не сплати (не перерахування) в бюджет військового збору в сумі 7813,50 грн., в т. ч. по роках: за 2018 в сумі 5921,46 грн., за 2019 - 1278,61 грн., 2020 - 564,44 грн., 2021 - 48,99 грн та не своєчасної сплати військового збору на загальну суму 12892,03 грн., в т. ч. по роках: за 2017 - 1074,16 грн., 2018 - 6206,89 грн, 2019 - 1633,39 грн., січень - лютий 2020 на суму 205,21 грн., березень 2020 - березень 2021 року 3772,38 гривень.

На підставі вказаного акта перевірки від 23.06.2021 №48931/26-15-07-02-02-17/39837089 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 03.08.2021:

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 9 609 865, 22 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 7 687 892 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1 921 973 грн;

- №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 11 083 270,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 9 163 800 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1 919 470 грн;

- №2 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду за березень 2021 року на суму 693 083 грн.

09.07.2021 позивачем подані заперечення на акт перевірки.

27.07.2021 ГУ ДПС у м. Києві листом за вих. №20247/1/26-15-07-02-02-22 висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

З акта перевірки вбачається, що висновки щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал-Агро» приписів податкового законодавства в частині заниження податку на прибуток та податку на додану вартість зроблено з огляду на те, що перевіркою встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками: ТОВ «МЕГАРОН-ЛЮКС» (код 4151362), ТОВ «ІНВЕРС ВС» (код 40408389), ТОВ «НИКАГРОКОМПЛЕКС» (код 41257649), ТОВ «НОТА-ТРЕЙД» (код 41077515), ТОВ «Торговий Дім «Фідленс» (код 40840881), ТОВ «СІЛЬТОРГ» (код 40623988), ТОВ «Аграрно НВФ «КРИНИЦЯ» (код 39755772), ТОВ «ДЕЙЛІ СЕРВІС ГРУП» (код 40538180), ТОВ «ОІЛІНВЕСТ» (код 41784577), ТОВ «СТАРКОС» (код 36643757), ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ» (код 41958509), ТОВ «АВІР ТРАНС ЮГ» (код 41345698).

Досліджуючи господарську діяльність позивача з вказаними контрагентами, судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛХП Україна» укладено ряд договорів поставки.

Так, між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Мегарон Люкс» (постачальник) було укладено договір поставки №1809-1 від 18.09.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.119-125 т.1).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку шрота соняшникового №1 від 18.09.2018 на суму 2 288 000 грн з ПДВ, №3 від 23.11.2018 на суму 2 085 000 грн з ПДВ, №4 від 13.12.2018 на суму 1 042 500 грн з ПДВ, №5 від 09.01.2019 на суму 1 725 000 грн з ПДВ, №6 від 16.01.2019 на суму 680 004 грн з ПДВ (а.с.126-132 т.1).

Також, сторонами договору укладено додаткову угоду від 27.12.2018 про продовження строку дії договору до 31.12.2019 (а.с.133 т.1).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, журнали ваговика, ветеринарні свідоцтва (а.с.134 т.1 а.с.63 т.2).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Інверс ВС» (постачальник) було укладено договір поставки №300517 від 30.05.2017, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.64-70 т.2).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку шроту соняшнику №1 від 30.05.2017 на суму 1 515 000 грн з ПДВ, №2 від 03.07.2017 на суму 2 475 000 грн з ПДВ, №3 від 07.09.2017 на суму 2 080 000 грн з ПДВ, №4 від 09.10.2017 на суму 804 800 грн з ПДВ, №5 від 03.11.2017 на суму 1 856 250 грн з ПДВ (а.с.71 75 т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, журнали ваговика (а.с.76 т.2 а.с.205 т.2).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Нікагрокомплекс» (постачальник) було укладено договір поставки №ГА08122017 від 08.12.2017, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.206-212 т.2).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікацію на поставку монокальційфосфату на суму 333 300 грн з ПДВ (а.с.213 т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткову накладну №137 від 18.12.2017 на суму 333 300 з ПДВ, товарно-транспортну накладну №1812 від 18.12.2017, сертифікат якості, журнал ваговика (а.с.214-217 т.2).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Нікагрокомплекс» (постачальник) було укладено договір поставки №27/07/2018 від 27.07.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.218-224 т.2).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку муки вапнякової, барди спиртової, висівок пшеничних, монокальційфосфату №1 від 21.05.2018 на суму 88000 грн з ПДВ, №6 від 09.11.2018 на суму 149 600 грн з ПДВ, №5 від 07.09.2018 на суму 44 000 грн з ПДВ, №3 від 06.09.2018 на суму 516 000 грн з ПДВ, №4 від 06.09.2018 на суму 462 000 грн з ПДВ, №3 від 01.09.2018 на суму 44 000 грн з ПДВ, №2 від 31.08.2018 на суму 645 000 грн з ПДВ (а.с.225-231 т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, журнали ваговика, ветеринарні свідоцтва (а.с.232 т.2 а.с.59 т.3).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Нікагрокомплекс» (постачальник) було укладено договір поставки №ГА02012019 від 02.01.2019, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.60-66 т.3).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку монокальційфосфату, барди кукурудзяної, шрота соняшникового, муки вапнякової №15 від 18.10.2019 на суму 390 500 грн з ПДВ, №14 від 05.08.2019 на суму 402 600 грн з ПДВ, №13 від 12.07.2019 на суму 283 800 грн з ПДВ, №12 від 11.06.2019 на суму 685 000 грн з ПДВ, №11 від 06.05.2019 на суму 426 800 грн з ПДВ, №10 від 06.06.2019 на суму 1 370 000 грн з ПДВ, №9 від 04.06.2019 на суму 448 800 грн з ПДВ, №8 від 15.05.2019 на суму 149 600 з ПДВ, №7 від 03.05.2019 на суму 563 200 грн з ПДВ, №6 від 23.04.2019 на суму 140 800 грн з ПДВ, №5 від 02.04.2019 на суму 422 400 грн з ПДВ, №8 від 28.03.2019 на суму 214 500 грн з ПДВ, №3 від 07.03.2019 на суму 272 800 грн з ПДВ, №1 від 02.01.2019 на суму 114 800 грн з ПДВ, №1 від 02.01.2019 на суму 90 200 грн з ПДВ (а.с.67-81 т.3).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, журнали ваговика, ветеринарні свідоцтва (а.с.82 - 256 т.3).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Нота-Трейд» (постачальник) було укладено договір поставки №30/10/17 від 30.10.2017, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.1-7 т.4).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку шроту соняшнику №1 від 30.10.2017 на суму 990 000 грн з ПДВ, №2 від 03.12.2017 на суму 192 000 грн з ПДВ, №5 від 30.01.2018 на суму 1 620 000 грн з ПДВ, №6 від 27.02.2018 на суму 610 000 грн з ПДВ, №7 від 20.03.2018 на суму 670 000 грн з ПДВ, №8 від 11.04.2018 на суму 322 000 грн з ПДВ, (а.с.8-13 т.4).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, рахунки-фактури (а.с.14-95 т.4).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Фідленс» (постачальник) було укладено договір поставки №д-2 на умовах відстрочення платежу №36-ФП від 28.11.2017, за умовами якого постачальник продає, а покупець купує на умовах даного договору товар в кількості, асортименті, цінах та умовах поставки (Інкотермс 2010), що обумовлюються в додатках або в специфікаціях або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору (а.с.96-99 т. 4).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що товаром згідно з цим договором є кормові добавки, премікси, білкові вітамінно-мінеральні добавки, готові корма, комбікорми, замінники цільного молока, ветеринарні препарати, спеціальні добавки та інший товар, як власного виробництва так і інших виробників, що буде поставлятися згідно видаткових накладних.

Згідно з п. 2.1 договору ціни на товар наведені у рахунках-фактурах, видаткових накладних та/або у специфікаціях та включають вартість доставки товару покупцю.

На підставі п. 4.3 договору поставка товару здійснюється на умовах DDP, склад покупця за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вул. Пушкіна, 142 або за іншою адресою, вказаною у специфікації.

Відповідно до п. 7.1 договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін і діє до 31.12.2018, а в частині зобов`язань, які виникли під час дії договору до повного їх виконання.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку преміксу №1 від 28.11.2017 на суму 274 703,53 грн з ПДВ, №2 від 19.12.2017 на суму 307 198,69 грн з ПДВ, №3 від 22.12.2017 на суму 153 890,11 грн з ПДВ (а.с.100-102 т.4).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, журнали ваговика, (а.с.103 - 180 т.4).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (клієнт) та ТОВ «Сільторг» (експедитор) було укладено договір транспортної експедиції №50917 від 05.09.2017, за умовами якого експедитор бере на себе зобов`язання за плату силами свого представника здійснити для клієнта пов`язані з перевезенням вантажу клієнта допоміжні операції, а саме: оформлення одержання вантажу, що прибуває, доставка вантажу перевізникові зі складу вантажовідправника і від перевізника на склад вантажоодержувача (а.с.180-181 т.4).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за здійснення передбачених цим договором експедиційних операцій, клієнт сплачує експедиторові суму згідно договору-заявки, шляхом перерахування цієї суми на поточний рахунок експедитора протягом 5 банківських днів.

Відповідно до п. 5.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017.

На виконання умов договору контрагентами складені (а.с.182-198 т.4):

- акт здачі-прийняття виконаних робіт №353/09 від 08.09.2017 з надання транспортних послуг по маршруту: смт Нікольське, Донецька область м. Маріуполь у кількості 88 т на загальну суму з ПДВ 17 160 грн;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт №396/09 від 20.09.2017 з надання транспортних послуг по маршруту: смт Нікольське, Донецька область м. Маріуполь у кількості 7 т на загальну суму з ПДВ 2000 грн;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт №395/09 від 20.09.2017 з надання транспортних послуг по маршруту: смт Нікольське, Донецька область м. Маріуполь у кількості 88 т на загальну суму з ПДВ 2000 грн;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт №395/09 від 20.09.2017 з надання транспортних послуг по маршруту: смт Нікольське, Донецька область м. Маріуполь у кількості 88 т на загальну суму з ПДВ 16720 грн;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт №423/10 від 04.10.2017 з надання транспортних послуг по маршруту: смт Нікольське, Донецька область м. Маріуполь у кількості 44,25 т на загальну суму з ПДВ 8407,32 грн;

- реєстр автомобілів, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Дейлі Сервіс Груп» (постачальник) було укладено договір поставки №12876 від 07.05.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця сільськогосподарську продукцію, вказану в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату (а.с.199-201 т.4).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), обумовлених сторонами в специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п. 6.1 договору постачальник поставляє товар покупцю за цінами, що визначені у специфікації, яка погоджена з покупцем та зазначена у видатковій накладній постачальника.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку соєвої оболонки кормової гранульованої насипом №1 від 07.05.2018 на суму 123 750 грн з ПДВ, №2 від 30.05.2018 на суму 247 500 грн з ПДВ, №3 від 04.06.2018 на суму ПДВ 2 152 500 грн з ПДВ (а.с.202-205 т.4).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти (а.с.206-228 т.4).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «АНВФ «Криниця» (постачальник) було укладено договір поставки №2610-ГА від 26.10.2020, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.229-233 т.4).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

До договору контрагентами укладено додаткові угоди від 10.11.2020, 11.11.2020 (а.с.234 т.4).

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку шроту соняшникового №1 від 26.10.2020 на суму 467 502 грн з ПДВ, №2 від 02.11.2020 на суму 425 250 грн з ПДВ, №3 від 12.11.2020 на суму 341 250 грн з ПДВ, №4 від 18.11.2020 на суму 359 450,70 грн з ПДВ, №5 від 01.12.2020 на суму 381 500,70 грн з ПДВ, №6 від 02.12.2020 на суму 378 000 грн з ПДВ, №7 від 04.12.2020 на суму 371 000 грн з ПДВ, №8 від 18.12.2020 на суму 1 008 000 грн з ПДВ, №9 від 12.01.2021 на суму 397 250,70 грн з ПДВ, №10 від 20.01.2021 на суму 406 001,40 грн з ПДВ, №11 від 26.01.2021 на суму 399 000 грн з ПДВ, №12 від 11.02.2021 на суму 791 002,80 грн з ПДВ, №13 від 23.02.2021 на суму 393 750 грн з ПДВ, №14 від 03.03.2021 на суму 392 000,70 грн з ПДВ, №15 від 10.03.2021 на суму 381 500,70 грн з ПДВ, (а.с.236-250).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, посвідчення якості, аналітичні звіти (а.с.251 т.4 а.с. 51 т.5).

Перевезення товару - шроту соняшникового, здійснено ФОП ОСОБА_2 згідно з договором перевезення автотранспортом №1501-21 від 15.01.2021 (а.с.52-53 т.5).

На підтвердження перевезення вантажу ФОП ОСОБА_2 суду надано акти надання послуг, товарно-транспортні накладні, посвідчення якості, аналітичні звіти, рахунки на оплату (а.с.54-96 т.5).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Оілінвест» (постачальник) було укладено договір поставки №15042 від 22.08.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар, вказаний в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату (а.с.97-99 т.5).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), обумовлених сторонами в специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п. 6.1 договору постачальник поставляє товар покупцю за цінами, що визначені у специфікації, яка погоджена з покупцем та зазначена у видатковій накладній постачальника.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку макухи соєвої №1 від 22.08.2018 на суму 412 500 грн з ПДВ, №2 від 22.08.2018 на суму 2 062 500 грн, №2 від 22.08.2018 на суму 1 650 000 грн (а.с.100-102 т.5).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, посвідчення якості, аналітичні звіти, ветеринарні свідоцтва (а.с.103 131 т.5).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Амарок Україна» (постачальник) було укладено договір поставки №23/19К від 13.11.2019, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується сплатити вартість за цей товар та прийнято його на умовах цього договору (а.с.132-136 т.5).

Відповідно до п. 1.2 договору передбачено, що найменування, асортимент, кількість, якість товару, графік поставки, місце поставки та інші умови поставки окремої партії товару, визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна сума договору визначається із сум вартості товару, передбаченого у всіх специфікаціях, підписаних до даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору постачальник здійснює поставку товару, зазначеного в специфікації протягом строку дії цього договору на умовах поставки, визначених в специфікаціях, відповідно до тлумачення міжнародних правил Інкотермс-2010.

На виконання умов договору контрагентами складені специфікації на поставку шроту соняшникового №1 від 28.11.2019 на суму 900 000 грн з ПДВ, №2 від 12.12.2019 на суму 1 432 200 грн з ПДВ, №3 від 12.12.2019 на суму 1 195 998,96 грн з ПДВ (а.с.137-139 т.5).

17.01.2020 контрагентами складено додаткову угоду з визначенням нових реквізитів ТОВ «Амарок Україна» (а.с.140 т.5).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти відбору зразків соняшникового шроту для проведення досліджень, аналітичні звіти, експертний висновок (а.с.141-229 т.5).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Делівері Прайм» (постачальник) було укладено договір поставки №ГА29/05/19 від 29.05.2019, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.230-236 т.5).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію на поставку шроту соняшникового №1 від 29.05.2019 на суму 194 691 грн з ПДВ.

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, посвідчення про якість, рахунки на оплату (а.с.239 т.5 а.с. 18 т.6).

Між ТОВ «Глобал-Агро» (покупець) та ТОВ «Авір Транс Юг» (постачальник) було укладено договір поставки №ГА 19/06/2019 від 19.06.2019, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити сировину для виробництва кормів на умовах, передбачених цим договором (а.с.19-24 т.6).

Відповідно до п. 2.1 договору кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку ресурсів на умовах поставки, вказаних в специфікаціях до цього договору відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно з п. 4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях і включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

На підставі п. 4.3 договору загальна вартість ресурсів за цим договором складається з вартості усіх поставлених постачальником ресурсів згідно підписаних сторонами специфікацій до цього договору та визначається у видаткових накладних.

На виконання умов договору контрагентами складено специфікацію на поставку макухи соєвої №1 від 19.06.2019 на суму 378 000 грн з ПДВ (а.с.25 т.6).

На підтвердження виконання умов договору позивачем подані до суду: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, аналітичні звіти, журнал реєстрації транспорту, посвідчення про якість, рахунки на оплату (а.с.26 55 т.6).

На підтвердження наявності складського приміщення, яке використано позивачем для приймання та зберігання отриманого товару, позивачем подано до суду договір оренди нерухомого майна №17Д051269 від 01.04.2017, укладеного з Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», за умовами якого орендодавець передав орендарю складське приміщення за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вул. Пушкіна, буд. 124/4, кімн. 44 загальною площею 23,4 кв.м. та цех повнораціонних кормів (частина будівлі), що знаходиться за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вул. Пушкіна, буд. 124/7 (а.с.56-58 т.6).

Передача в оренду позивача складського приміщення за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт Нікольське, вул. Пушкіна, буд. 124/7, підтверджується специфікацією №1 від 01.04.2017, актом приймання-передачі майна в оренду від 01.04.2017 (а.с.58-59 т.6).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно підпункту 4.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Згідно з пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що суми податку на додану вартість для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно із пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У пункті 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Аналіз положень пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України свідчить, що платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування-прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому, показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

З аналізу наведених норм законодавства, суд вважає, що відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, при цьому визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За правилами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника.

Отже, наявність факту (і це не заперечується відповідачем) належної та повної оплати товару (послуг) є також підтвердженням реальності вчинених між позивачем та його контрагентами господарських операцій.

Доказів на підтвердження незавершених господарських операцій між позивачем та його контрагентами відповідачем до матеріалів справи не надано.

Первинні документи, складені між позивачем і його контрагентами, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів позивача, а відтак підтверджують реальність вчинення господарських операцій.

В акті перевірки не міститься заперечень проти правильності та повноти оформлення первинних документів, які складалися між позивачем та його контрагентами.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій (списання коштів), отримання економічної вигоди, що виражається в отриманні позивачем сировини та матеріалів для подальшого використання у виробничому процесі виготовлення продукції, із подальшою її реалізацією в митному режимі «експорту», є свідченням про спричинення описаними вище господарськими операціями реальних змін майнового стану позивача. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) таких операцій та правомірності формування позивачем витрат із подальшим їх відображенням в бухгалтерському обліку.

Стосовно посилання в акті перевірки на інформаційно-аналітичні бази ДПС АІС «Податковий блок» та архів електронної звітності, відповідно аналізу яких податковим органом встановлено безтоварність операцій та недобросовісність контрагентів позивача, віднесення їх до ризикових підприємств, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 816/5040/14 норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення від 09 січня 2007 року (заява № 803/02) у справі "Інтерсплав проти України"; рішення від 22 січня 2009 року (заява № 3991/03) "Справа БУЛВЕС проти Болгарії"; рішення від 18 березня 2010 року (заява № 6689/03) у справі "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії".

Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками послуг від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та валові витрати. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.

Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту та валових витрат.

Так, висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19 червня 2018 року, № 2а/1770/3360/12 від 30 січня 2018 року критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №420/6359/19.

Суд також звертає увагу, що відповідач не встановив ознак недобросовісності позивача під час проведення перевірки і не довів їх існування під час судового розгляду, відповідач також не навів жодних доказів існування фактів узгодженості дій позивача з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або ж його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань.

Стверджуючи про відсутність у контрагента необхідних ресурсів і умов для ведення господарської діяльності, податковою не наведено кількості працівників та обсягів інших ресурсів, які були необхідні контрагенту для виконання спірних операцій, але були відсутні, враховуючи при цьому те, що вказані операції по суті носили характер перепродажу продукції, що не заборонено законодавством та за встановлених обсягів постачання не потребує значних трудових та організаційних ресурсів для їх проведення.

Така позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у справі №814/3861/14 адміністративного провадження К/9901/8257/18 від 14.02.2018.

Припущення відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також можливість виконувати ними господарської діяльності загалом є помилковими, так як податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Наведену позицію висловлено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові по справі №804/3420/16 від 07.03.2018

Відсутність у постачальника необхідних ресурсів для здійснення продажу товарів та здійснення робіт та послуг не є доказом нереальності операцій, оскільки специфіка підприємницької діяльності полягає у тому, що підприємство не завжди має мати у власності задекларовані значну кількість працівників, наявність основних засобів та транспорт для виконання взятих на себе зобов`язань, звичаями ділового обороту визначені й інші можливості залучення ресурсів/робіт/послуг.

Однак висновки, які зроблені податковим органом на підставі програмного забезпечення не можуть слугувати доказом, оскільки програмне забезпечення (інформаційні бази ДПС) до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків не відноситься. Такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.

Колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 27.03.2018 по справі №816/809/17 дійшла до висновку, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, що надана іншими контролюючими органами, не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, оскільки вона не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.

Враховуючи правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа № 803/1684/17, адміністративне провадження №К/9901/51649/18, ЄДРСРУ №95176997), від 21 січня 2021 року (справа №813/2204/17, адміністративне провадження №К/9901/35740/18, ЄДРСРУ № 94328053), від 24 травня 2019 року (справа №826/7423/16), від 6 лютого 2018 року (справа №816/166/15-а), від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16) передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16 (провадження №К/9901/3335/17).

Підсумовуючи викладене та надаючи оцінку доводам відповідача, викладеним як у відзиві, так і в акті перевірки, суд зазначає, що взагалі недостатність персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.07.2020 по справі №814/1792/17.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16, від 10.11.2020 у справі № 440/3779/18, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 у справі №140/1845/19.

Отже, фактично позивачем було надано документи, які дають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій та існування зв`язку між фактом придбання товарів (робіт, послуг) господарською діяльністю платника податку та доказами на підтвердження отримання позивачем товарів (робіт, послуг).

Суд зазначає, що контрагенти позивача: ТОВ «МЕГАРОН-ЛЮКС» (код 4151362), ТОВ «ІНВЕРС ВС» (код 40408389), ТОВ «НИКАГРОКОМПЛЕКС» (код 41257649), ТОВ «НОТА-ТРЕЙД» (код 41077515), ТОВ «Торговий Дім «Фідленс» (код 40840881), ТОВ «СІЛЬТОРГ» (код 40623988), ТОВ «Аграрно НВФ «КРИНИЦЯ» (код 39755772), ТОВ «ДЕЙЛІ СЕРВІС ГРУП» (код 40538180), ТОВ «ОІЛІНВЕСТ» (код 41784577), ТОВ «СТАРКОС» (код 36643757), ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ» (код 41958509), ТОВ «АВІР ТРАНС ЮГ» (код 41345698) станом на перевіряємий період та станом на момент здійснення господарських правовідносин були зареєстрованими в якості платника податку на додану вартість, мали індивідуальний податковий номер, а всі виписані ними податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, всі вищеперелічені контрагенти мали необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебували на обліку у органах податкової служби та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Стосовно ведення журналу в?їзду та виїзду на територію складу, а також журналу «Приход зерна та міндобавок», судом встановлено, що відповідно до умов досліджених договорів поставок, поставка товару здійснювалася на склад покупця: Донецька обл, Нікольський район, смт. Нікольське, вул. Пушкіна, 142 (комбікормовий завод). Місцем розвантаження зазначено склад право володіння яким позивач мав на підставі договору оренди.

Після отримання права користуватися складським приміщенням за вказаною адресою директором підприємства ОСОБА_3 з метою контролю руху товарно-матеріальних цінностей по складу, а також забезпечення схоронності продукції, яка знаходилася на території комбікормового заводу на підставі наказу №4 від 03.04.2017 було впроваджено систему контролю транспортних засобів, які в?їжджають та виїжджають з території заводу (а.с.115 т.7).

Наказом №5 від 03.04.2017 року було впроваджено систему контролю товарно-матеріальних цінностей по складу. Забезпечення виконання вказаних наказів було покладено на головного бухгалтера та його відділ.

На виконання наказу №4 було організовано систему обліку транспорту шляхом його фіксації в журналі в?їзду та виїзду на територію складу із зазначенням номерів транспортних засобів та марки, дати та часу в?їзду, прізвище водія, найменування вантажу та його кількість. Вказаний журнал був прошитий, пронумерований та скріплений печаткою і підписом головного бухгалтера. Він заводився окремо на кожний календарний рік і вівся протягом року починаючи з першого робочого дня по останній день року, використані журнали зберігалися в бухгалтерії підприємства. Обов?язок ведення журналу був покладений на кожного чергового охоронця, який постійно знаходився на пункті пропуску, розташованому на в?їзді на територію заводу безпосередньо біля вагової. Контроль за веденням журналу здійснював головний бухгалтер.

Ведення журналу «Приход зерна та міндобавок» здійснювалося комірником, який фіксував приход товарно-матеріальних цінностей на початок дня із зазначенням кількості та номенклатури та залишок на кінець кожного дня. Контроль за веденням журналу також здійснював головний бухгалтер.

Відповідні витяги із зазначених журналів були надані по кожній поставці як додатки до позовної заяви, що підтверджується матеріалами справи.

Також, при прийнятті рішення суд враховує, що у зв?язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України з початку березня 2022 року смт. Нікольське фактично опинилось в окупації російських військ, на теперішній час підприємство знаходиться під контролем представників так званої «днр», які незаконно заволоділи майном підприємства, його основними засобами, виробничими потужностями, обладнанням, транспортними засобами, залишками готової продукції та сировини на складі, а також офісними приміщеннями з усією первинною бухгалтерською та іншою виробничою та комерційною документацією.

Верховний Суд у постанові від 19.10.2023 у справі № 160/5256/19 дійшов до висновку, що документи, що підтверджують факт проходження працівниками чи автомобільним транспортом контрольно-пропускних пунктів на підприємстві, не належать до таких, що засвоїм змістом можуть підтвердити показники податкової звітності, а у постановах від 29.03.2023 у справі № 560/12630/21, від 21.03.2023 у справі № 620/2487/19 зазначив, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення. Крім того, сама по собі відсутність чи наявність сертифікатів якості не пов`язана з реальністю чи можливістю поставки товар.

Стосовно поданого представником відповідача 11.10.2022 схематичного зображення взаємовідносин ТОВ «Глобал-Агро» з контрагентами за перевіряємий період, суд зазначає, що вказане схематичне зображення сформовано на підставі даних з АІС «Податковий блок», що не є належним доказом наявності безтоварності операцій позивача з контрагентами з огляду на надані суду та дослідженні первинні документи податкового обліку, які спростовують висновки відповідача про безтоварність операцій.

За таких обставин, суд доходить до висновку про непідтвердження під час розгляду справи належними доказами висновків акту перевірки, з огляду на що податкові повідомлення-рішення від 03.08.2021 №2, №2, №2 підлягають скасуванню як протиправні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1388 від 12.08.2021.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, судовий збір у сумі 22700,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Агро» (вул. Академіка Вільямса, буд. 6Д, оф.43, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2021 №2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2021 №2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2021 №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Агро» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві судовий збір у розмірі 22 700 грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.