Справа № 440/5745/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5745/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України Про державну службу;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування, а саме: на посаді сільського голови Обознівської сільської ради з 04 липня 2001 року по 17 листопада 2010 року та з 17 листопада 2010 року по 08 грудня 2020 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно із Законом України Про державну службу, починаючи з 09 квітня 2024 року /а.с. 1-4/.

Позов обґрунтований тим, що позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 09 квітня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та за результатами розгляду такої заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу №889-VIII від 10 грудня 2015 року у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що має право на переведення його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, адже він у періоди з 04 липня 2001 року по 17 листопада 2010 року та з 17 листопада 2010 року по 08 грудня 2020 року перебував на посаді сільського голови Обознівської сільської ради.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано від відповідача документи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 32-36/ зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058). 09 квітня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо переходу з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. За результатами розгляду такої заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення від 16 квітня 2024 року № 15 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. З огляду на правове регулювання періоди роботи в органах місцевого самоврядування після 04 липня 2001 року (дати набрання чинності Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування від 07 червня 2001 року №2493-ІІІ) не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України Про державну службу, відповідно і не враховується при обчисленні пенсії державного службовця заробітна плата за роботу в органах місцевого самоврядування. Позивач у період з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року працював на посадах, віднесених до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців для визначення права на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-XII зараховано період роботи на посаді голови сільської ради народних депутатів з 08 липня 1994 року до 03 липня 2001 року. Таким чином, стаж державної служби за цей період складає 06 років 11 місяців 26 днів, що недостатньо для проведення перерахунку пенсії.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення співвідповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, залишено без задоволення та витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області документи.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до паспорту громадянина України КО196503 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 17 серпня 1982 року /а.с. 114-121/ ОСОБА_1 :

- з 30 березня 1998 року обраний Обознівським сільським головою, з 09 червня 1999 року йому присвоєний дев`ятий ранг державного службовця, 25 липня 2001 року ним прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно дев`ятий ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- з 31 березня 2002 року обраний Обознівським сільським головою, 09 березня 2005 року йому присвоєний восьмий ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- з 11 квітня 2006 року обраний Обознівським сільським головою, 19 січня 2007 року йому присвоєний сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- з 17 листопада 2010 року обраний Обознівським сільським головою та 10 листопада 2015 року звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень;

- з 10 листопада 2015 року обраний Обознівським сільським головою та 08 грудня 2020 року звільнений у зв`язку із припиненням повноважень.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та йому з 02 червня 2009 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування /а.с. 122/.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 09 квітня 2024 року /а.с. 111/, в якій просив здійснити вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.

Згідно розписки-повідомлення /а.с. 112/ ОСОБА_1 до вказаної заяви додав, зокрема, копію довідки про заробітну плату (спецпенсії) (кількість 2; №04-23/15, №04-23/16) /а.с. 84-зворот - 85/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року Про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу /а.с. 90/ відмовлено ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", так як відсутній стаж роботи по посадах віднесених до категорії посад державних службовців.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що Відділом перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянуто заяву № 907 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 , який звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (далі - Закон №889-УІІ), та подані документи, встановлено наступне. Відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889 -VIII (далі - Закон № 889), який набрав чинності з 01 травня 2016 року, визначено право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723 для осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", встановлено порядок призначення таких пенсій. Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 мають особи, які на день набрання чинності Законом № 889 (01 травня 2016 року), займають посади державної служби та мають не менш 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, або які на 01 травня 2016 року мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України. Посади державних службовців були віднесені до відповідних категорій посад статтею 25 Закону № 3723, в якій були перелічені посади, які відносилися до відповідної категорії посад державних службовців, та зазначено, що до кожної категорії посад належать також і прирівняні до них посади. Віднесення наявних посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідних категорій нових посад державних службовців проводилося Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним органом, тобто шляхом відповідного акту Кабінету Міністрів України. 04 липня 2001 року набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ (далі - Закон № 2493), статтею 14 якого посади сільського голови віднесено до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування. Відповідно до статті 14 Закону №2493 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1441 "Про віднесення посад органів місцевого самоврядування до відповідних категорій посад", згідно із якою до відповідних категорій посад в органах місцевого самоврядування віднесено існуючі посади в цих органах, не перелічені у статті 14 Закону №2493 та визнано такою, що втратила чинність постанова № 239. Отже, з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 працював на посадах, віднесених до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. З огляду на вищевикладене та з урахуванням записів трудової книжки до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців для визначення права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723, зараховується період роботи на посаді голови сільської ради народних депутатів з 08 липня 1994 року по 03 липня 2001 року. Стаж державної служби за цей період складає 6 років 11 місяців 26 днів.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року Про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Частиною сьомою статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III /надалі Закон № 2493-III / передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі - Закон №1058-IV/ визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Учасниками справи не заперечується, що з 2009 року позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України Про державну службу №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року /надалі Закон № 889-VIII/, пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що втратив чинність Закон України Про державну службу від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацем 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії згідно статті 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Тож обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 899) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі №591/6970/16-а, який має враховуватися судом в силу норми частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Трудовою книжкою позивача підтверджується, що у період з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року (спірний період) позивач займав посаду Обознівського сільського голови та протягом всього цього періоду обирався Обознівським сільським головою та звільнявся у зв`язку із закінченням відповідного строку повноважень.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Чинним до 01 травня 2016 року Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03 травня 1994 року /надалі Порядок № 283/, визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" 2493-14, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

В свою чергу статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-III передбачено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;

друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;

третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону № 2493-III при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; особам, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; особам, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; особам, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; особам, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; особам, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. Ранги, які відповідають посадам першої та другої категорій, а також ранги сільським, селищним, міським головам, головам районних, районних у містах рад, старостам присвоюються рішенням відповідної ради в межах відповідної категорії посад.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 /надалі Порядок №229/, згідно з пунктом 4 якого стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон). До стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з пунктом 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Отже, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Вказана правова позиція висловлена також Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 607/9429/17, від 22 травня 2020 року у справі № 263/9612/16-а, від 10 лютого 2021 року у справі №825/1453/18, від 12 квітня 2021 року у справі №591/3924/16-а, від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17 та від 09 травня 2023 року у справі № 560/928/20.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що з урахуванням записів трудової книжки позивача до стажу державної служби зарахований період роботи позивача на посаді голови сільської ради народних депутатів з 08 липня 1994 року по 03 липня 2001 року (всього 6 років 11 місяців 26 днів) та не зараховано період його роботи на цій же посаді з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року.

Беручи до уваги наведене правове регулювання та відповідні висновки Верховного Суду, суд доходить висновку, що до стажу державної служби ОСОБА_1 підлягає зарахуванню період його роботи на посаді Обознівського сільського голови з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року (спірний період).

Відтак, станом на 01 травня 2016 року позивач має стаж державної служби повних 20 років.

Оскільки мотив відповідача про відсутність у позивача достатнього стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що покладений в основу прийняття спірного рішення №15 від 16 квітня 2024 року, є хибним, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року є протиправним, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача періоди його роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року та про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року підлягають задоволенню.

Оскільки у спірних відносинах відповідач наразі не реалізував своє повноваження щодо зарахування до стажу державної служби позивача спірного у цій справі періоду його роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року, а також не дослідив питання наявності у позивача відповідного віку та достатності у нього страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачу з 09 квітня 2024 року пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ є передчасною та задоволенню не підлягає.

У даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 09 квітня 2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29 листопада 2022 року у справі № 431/991/17.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 08 травня 2024 року /а.с. 25/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 605,60 грн.

Клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов`язання на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання рішенням суду законної сили буде ухилятися від вчинення дій на виконання цього судового рішення.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ідентифікаційний код 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №15 від 16 квітня 2024 року «Про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди його роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року по 08 грудня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 09 квітня 2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк