Справа № 143/245/24
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/245/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2024 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

з участю секретаря Москаленко С. П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Погребище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №336127 від 05.03.2024, -

Встановив:

14.03.2024 до суду подано цю позовну заяву, згідно з якою ОСОБА_1 оскаржив постанову поліцейського з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Шуваріна Р. О. серії ББА №336127 від 05.03.2024 про накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 05.03.2024 інспектором з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Шуваріном Р. О. було винесено постанову серії ББА №336127, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн за те, що 05.03.2024 о 21 год. 44 хв. по вул. Вінницькій м. Погребище Вінницької області він керував транспортним засобом «ГАЗ 3102», д. н. з. НОМЕР_1 , з непрацюючим світловим обладнанням, чим порушив п.п. В1.1.3«в», п.2.1«а» ПДР України.

Позивач стверджує, що жодних правил дорожнього руху він не порушував, натомість поліцейським при винесені постанови не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини які пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Крім того, позивач стверджує, що при складанні постанови поліцейським були порушенні його права, не було продемонстровано відеозапису правопорушення, зміст постанови йому не оголошувався, а надіслана на його поштову адресу копія постанови є нечитабельна, з її змісту неможливо встановити суть адміністративного правопорушення та опис обставин установлених при розгляді справи.

З огляду на зазначене просить зазначену вище постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху.

05.04.2024 на виконання вимог ухвали суду недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.04.2024 неналежного відповідача поліцейського з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 було замінено на належного Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. Визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

21.05.2024 від відповідача Головного управління національної поліції у Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що стягнення передбачене ч.1 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП накладено поліцейським в межах наданих йому повноважень під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

22.05.2024 позивач ОСОБА_1 надав письмові пояснення на відзив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити з таких міркувань.

Згідно зі ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 05.03.2024 поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Шуваріним Р. О. було винесено постанову серії ББА №336127, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Як вбачається зі змісту постанови, 05.03.2024 о 21 год. 44 хв. в м. Погребище по вул. Вінницькій водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 3102», д. н. з. НОМЕР_1 , у якого була виявлена технічна несправність, тобто в темну пору доби не освітлювалась ліва фара в режимі ближнього світла, а також під час перевірки реєстраційних документів водій на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія на право керування, чим порушив п.п. 31.4.3«в», п.2.1«а» ПДР України (а. с. 5).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1«а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. п. 31.4.3«в» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення на позовну заяву надав суду відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції.

Оглянувши вказаний відеозапис судом було встановлено, що на відеозаписі зафіксовано технічну несправність зовнішніх світлових приладів, а саме те, що у темну пору доби ліва фара транспортного засобу не працювала в режимі ближнього світла. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, під час якого водій ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином, позивачем порушено вимоги вищевказаного законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, то суд зазначає наступне.

Положеннями п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У вказаних випадках, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року (далі - Інструкція) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до п. 4 розділу І вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частинами 2-3 ст.283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Суд зазначає, що посилання позивача на окремі недоліки розгляду справи чи оформлення оскаржуваної постанови не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності оскарженого рішення інспектора поліції про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18).

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому скасуванню не підлягає.

При такому вирішенні позову судові витрати по справі, понесені позивачем, слід покласти на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №336127 від 05.03.2024, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.06.2024.

Суддя