Справа № 440/5743/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5743/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5743/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
13.05.2024 адвокат Уваров Андрій Володимирович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі - ГУПФ в Донецькій області), в якому просить суд:
- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04.04.2024 на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 у розмірі 50% пенсії померлого годувальника відповідно до приписів Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити виплату недоотриманих сум.
В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, що полягає у неправомірній відмові у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника з мотивів недотримання вимог статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ в Донецькій області просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що за результатами розгляду заяви та документів для перерахунку пенсії позивача встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до непрацездатних членів сім`ї, оскільки вона не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не є особою з інвалідністю (а.с. 16-18).
У відзиві на позов представник ГУПФ в Полтавській області також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Управління не здійснювало розгляд по суті заяви від 04.04.2024, а відтак відсутні докази порушення прав позивача саме з боку ГУПФ в Полтавській області. Додав, що позивач на день звернення до органів Пенсійного фонду за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, вона не може вважатися непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, а отже не може претендувати на спірну пенсію (а.с. 46-51).
Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зазначили відповідачі у відзивах, з 17.10.2016 отримує пенсію за віком за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Кременчуцьким палацом шлюбу 05.09.1992 серії НОМЕР_1 (а.с. 24).
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Департаментом "Центр надання адміністративних послуг" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 10.01.2024 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
04.04.2024 позивач звернулася через УПФ в м. Кременчуці із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника (а.с. 32-33).
За принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснило ГУПФ в Донецькій області, рішенням якого від 10.04.2024 відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника (а.с. 53).
Мотиви відмови зводилися до того, що у ОСОБА_1 відсутня інвалідність та пенсійний вік на день звернення.
Вважаючи протиправними такі мотиви відмови, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.
Відповідно до статті 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною першою статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону №1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Тобто, обов`язковими умовами для визнання за членами сім`ї померлого права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є обставини того, що ці члени сім`ї мають бути непрацездатними та перебувати на утриманні померлого, або доходи померлого були для них єдиним джерелом засобів до існування.
Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Водночас пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналіз наведених норм законодавства в контексті встановлених обставин справи дає суду підстави дійти правового висновку про те, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім`ї, які мають право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV.
Отже, необхідною умовою для призначення зазначеним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого зазначеною статтею.
При цьому факт отримання цими особами пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до законодавства, яке регулює призначення такої пенсії на пільгових умовах, не дає підстав для призначення їм до досягнення передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV віку пенсії у зв`язку з втратою годувальника чи переведення на цей вид пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №750/3563/17.
За змістом оскаржуваного рішення підставою для відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника слугували обставини того, що позивач не досягла віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV та відсутні документи про визнання її особою з інвалідністю.
З матеріалів справи судом встановлено, що на день звернення із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника до органів пенсійного фонду вік позивача становив 53 роки, а отже заявниця не досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували, що вона є особою з інвалідністю.
Отже ОСОБА_1 не може вважатися непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника і не набула права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а відтак у ГУПФ в Донецькій області були відсутні підстави для переведення позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
За таких обставин суд визнає позов безпідставним, у зв`язку з чим залишає його без задоволення.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун