Справа № 160/32218/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32218/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року (суддя Сліпець Н.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення своєчасного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з військової служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 18.01.2017 по 18.07.2017 року у розмірі 22390,69 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що позивач не була звільнена, а лише вибула до нового місця служби військової частини НОМЕР_2 , що свідчить про відсутність умов для застосування ст. 117 КЗпП України. Також зазначено, що вказана норма не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 11.05.2016 по 17.01.2017.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2017 №12 «По стройовій частині», молодшого лейтенанта ОСОБА_1 офіцера відділення по роботі з особовим складом, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 13 грудня 2016 року №226 на посаду заступника командира навчальної роти по роботі з особовим складом навчального батальйону військової частини пп НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби до військової частини пп АДРЕСА_1 .

З 17 січня 2017 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 18 січня 2017 року. Виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 450%, додаткову грошову винагороду в розмірі 60%, грошову надбавку у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 10% за період з 01 по 17 січня 2017 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 року у справі №160/25539/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 11.05.2016 року по 17.01.2017 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.05.2016 року по 17.01.2017 року включно;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.03.2022 року у справі №160/25539/21 відповідачем 26.05.2022 виплачено індексацію грошового забезпечення за період 11.05.2016 по 17.01.2017 в сумі 663,43 грн. Зазначене сторонами не заперечується.

Не погоджуючись із застосуванням базового місяця при нарахуванні індексації на виконання рішення суду від 18.03.2022 року у справі №160/25539/21, позивач звернулась до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 року у справі №160/9864/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення грудня 2015 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) ОСОБА_1 у період з 11.05.2016 року по 17.01.2017 року.

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 11.05.2016 року по 17.01.2017 року, із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 року у справі №160/9864/22 відповідачем 29.11.2023 виплачено індексацію грошового забезпечення за період 11.05.2016 по 17.01.2017 в сумі 21852,72 грн. Зазначене сторонами не заперечується та підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.01.2017 по 29.11.2023 включно, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що заявлений позов належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунків при звільненні у розмірі 22390,69 грн.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» N 2232-XII, Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби або під час дії воєнного стану визнані військово-лікарськими комісіями тимчасово непридатними за станом здоров`я до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до наказу командира військової частини від 17.01.2017 №12 вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби до військової частини пп НОМЕР_2 (а.с.6).

Таким чином, оскільки 17.01.2017 позивача було не звільнено з військової служби, підстави для застосування вимог ст. 117 КЗпП України відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 12 червня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш