Справа № 320/24719/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 червня 2024 року м. Київ № 320/24719/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, вчинених на виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 , що полягає у зменшенні грошового розміру вказаних у ній додаткових видів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти нову (на заміну попередньо складеної на виконання рішення суду №320/43991/23) довідку про грошове забезпечення за посадою (відповідною посадою) ОСОБА_1 , зазначивши у ній додаткові види грошового забезпечення обраховані шляхом розрахунку від основних видів вказаних у попередній довідці для перерахунку його пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання попереднього рішення суду відповідачем позивачу було неправильно пораховано додаткові види грошового забезпечення відповідно до вимог постанови КМУ від 30.08.2017 № 704.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі № 320/43991/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволений частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 року перерахунку розміру пенсії.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі № 320/43991/23, ІНФОРМАЦІЯ_2 була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, яка ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2024 року була повернута скаржнику.

Отже, 08.05.2024 набрало законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі № 320/43991/23.

У подальшому, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду №320/43991/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 було виготовлено нову довідку про грошове забезпечення за посадою позивача, із розрахунком посадового окладу та окладу за військове звання від прожиткового мінімуму на 01.01.2023 рік.

При цьому, як зазначає позивач, у довідці були вказані додаткові види грошового забезпечення, як то «Надбавка за особливості проходження служби», «Надбавка за службу в умовах режимних обмежень» та «Премія», у встановлених на 01.01.2023 відсоткових розмірах, але у грошовому вимірі, який не відповідає нормам законодавства і простій арифметичній перевірці.

Так, на думку позивача, згідно з вимогами постанови КМУ від 30.08.2017 №704:

надбавка за особливості проходження служби розраховується у відсотках від суми розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (абзац 4 підпункту 1) пункту 5 Постанови) і на підставі таких розмірів зазначених у довідці повинна складати 65%х(68'70+2040+4009,5)=8397,68 грн, натомість зазначено 5513,63 грн;

надбавка за службу в умовах режимних обмежень розраховується у відсотках від розміру посадового окладу (підпункт 6) пункту 6 Постанови, пункт 2 Постанови КМУ від 15.06.1994 №414) і повинна складати 10%х6870=687 грн, натомість зазначено 451 грн;

премія розраховується у відсотках від розміру посадового окладу (підпункт 2) пункту 5 Постанови) і повинна складати 153%х6870= 10511,1 грн, натомість зазначено 6900,3 грн.

Тому, позивач стверджує, що фактично відповідачем, під час складання довідки (на виконання рішення суду №320/43991/23) порушені вимоги Постанов КМУ від 30.08.2027 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 15.06.1994 №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці».

Вважаючи такі дії, вчинені на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі № 320/43991/23 загалом та його резолютивної частини зокрема, протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відповідним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до вимог частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду тощо.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постановах від 17.04.2019 (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020 (справа №815/2252/16), від 16.12.2021 (справа №170/167/17) Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення у передбачений останнім спосіб.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.».

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення Київського окружного адміністративного суду у відповідач підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 року перерахунку розміру пенсії.

Однак, при цьому, як вважає позивач, у довідці були вказані додаткові види грошового забезпечення, як то «Надбавка за особливості проходження служби», «Надбавка за службу в умовах режимних обмежень» та «Премія», у встановлених на 01.01.2023 відсоткових розмірах, але у грошовому вимірі, який не відповідає нормам законодавства і простій арифметичній перевірці.

Вважаючи відповідні дії, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Такі фактичні обставини вказують на те, що спір щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2023 року перерахунку розміру пенсії, вирішено в судовому порядку в межах попередньої справи №320/43991/23, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в межах справи, за результатами розгляду якої була підготовлена відповідна довідка про розмір грошового забезпечення, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Подібний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ № 240/9339/22 (постанова від 11.12.2023), №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022), №345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022), № 620/4090/22 (постанова від 21.12.2022).

Крім того, як встановлено судом, відповідач фактично не заперечує проти складових довідки та відсоткових значень, спірні моменти зводяться до математичних розрахунків.

Крім того, вирішуючи можливість вирішення спору щодо неналежного виконання судового рішення Верховний Суд у постанові 17.04.2019 (справа № 355/1648/15-а) дійшов наступних висновків:

«……зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

…Такі фактичні обставини вказують на те, що публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем вирішено постановою Шацького районного суду Волинської області від 07.12.2016, а спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення у повному обсязі.

Таким чином, вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 267 КАС України (в редакції до 15.12.2017) або ст. 383 КАС України (в діючій редакції)…»

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд під час вирішення справ №815/2252/16 (постанова від 12.05.2020), №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022), № 345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022).

Такі висновки щодо застосування норм процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.

Отже, судові рішення, які набрали законної сили мають виконуватися всіма особами добровільно, в іншому випадку - примусово. Також, законодавцем передбачений цілий комплекс опцій щодо заходів контролю за виконанням судових рішень та передбаченої відповідальності за їх невиконання, але, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову з метою стимулювання виконання рішення за попереднім позовом.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідну позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства у порядку позовного провадження.

При аналогічних обставинах Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 травня 2022 року у справі № 240/9339/22 відмовив особі у відкритті провадження у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів на підставі пункту 2 частини 1статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, а Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 липня 2022 року апеляційну скаргу особи залишив без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року - без змін.

Проте Верховний Суд під час вирішення справ № 240/9339/22 (постанова від 11.12.2023), під час розгляду касаційної скарги сторони по справі на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 змінив зазначені ухвалу та постанову судів першої та апеляційної інстанції в частині мотивів відмови у відкритті провадження, а саме з пункту 2 (у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі) на пункту 1 (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) частини першої статті 170 КАС України.

Тому, в даному випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Частиною 1 ст. 239 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Тому, суд вважає за необхідне роз`яснити, шо ОСОБА_1 може звернутися до Київського окружного адміністративного суду не в порядку позовного провадження, а в порядку, передбаченому Розділом IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» КАС України.

Частиною 2 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про відмову у відкритті провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки сплата судового збору позивачем за звернення до адміністративного суду підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 27.05.2024 №ПН183 на суму 1211,20 грн, наявні підстави повернути його у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 170-171, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, вчинених на виконання судового рішення.

2. Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, згідно з квитанцією до платіжної інструкції від 27.05.2024 №ПН183.

3. Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.