Справа № 420/11645/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого Радчука А.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 19.11.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01.01.2023 по 31.12.2023, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов поданий за допомогою підсистеми Електронний суд.

Позов мотивований тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 19.11.2022 по 29.02.2024. Проте, як стверджує позивач, у період проходження військової служби йому не у повному розмірі виплачувалось грошове забезпечення, а саме: у період з 19.11.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023 розрахунок грошового забезпечення та інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, здійснювався з урахуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018, тоді як слід застосовувати прожитковий мінімум на 01 січня календарного року, в якому були нарахування.

У своїх доводах позивач посилався на те, що у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 про скасування пункту 6 Постанови КМУ №103, посадовий оклад та оклад за військовим званням розраховується шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704.

Отже, застосування відповідачем розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу та окладу за військове звання при нарахуванні грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж передбачено законом, порушує право позивача на належний рівень грошового забезпечення, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

Також цією ухвалою суд витребував від Військової частини НОМЕР_2 відомості у вигляді належним чином засвідчених доказів щодо нарахування та виплати позивачу в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 р. грошового забезпечення з визначенням прожиткового мінімуму, з якого розраховувалось грошове забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період; копії наказів про зарахування позивача до списків особового складу та про виключення зі списків особового складу; інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 22.04.2024 року в електронному вигляді була доставлена в електронний кабінет Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджує довідка про доставку електронного листа від 25.04.2024 року.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Також відповідачем не виконано ухвалу суду від 22.04.2024 року в частині витребування доказів по справі.

Ознайомившись зі змістом позовних вимог та підстав позову, суд дійшов висновку про необхідність витребування доказів по справі.

Предметом спору у зазначеній справі є бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Отже, до предмета доказування належить питання щодо правомірності дій відповідача щодо застосування пункту 4 Постанови № 704, в редакції пункту 6 Постанови № 103, після прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18, якою визнано протиправною та скасовано пункт 6 Постанови № 103, тобто застосування такої розрахункової величини обчислення грошового забезпечення позивача, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Натомість, у матеріалах справи відсутні відомості щодо нарахування та виплати позивачу в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. грошового забезпечення з визначенням прожиткового мінімуму, з якого розраховувалось грошове забезпечення у вказаний період, а також щодо складових грошового забезпечення позивача в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат; копії наказів про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та про виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на зазначене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд вважає необхідним витребувати від Військової частини НОМЕР_2 письмові докази щодо нарахування та виплати позивачу в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. грошового забезпечення з визначенням прожиткового мінімуму, з якого розраховувалось грошове забезпечення у вказаний період, а також щодо складових грошового забезпечення позивача в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших отриманих виплат; копії Особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр.; копії наказів про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та про виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ; інші докази, які стали підставою допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

При цьому, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі, зокрема, направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Згідно ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 08.06.2022 року по справі № 2-591/11 дійшла висновку, що саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

На думку суду, витребування судом доказів є подібним до направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, у зв`язку із чим, суд вважає доцільним застосування у даному випадку аналогії закону та зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.

Враховуючи положення п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі до надходження витребуваних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 72, 79-80, 94, 236, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Витребувати від Військової частини НОМЕР_2 письмові докази щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. грошового забезпечення з визначенням прожиткового мінімуму, з якого розраховувалось грошове забезпечення у вказаний період, а також щодо складових грошового забезпечення у період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр. (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших отриманих виплат; копії Особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19.11.2022 по 31.12.2023 рр.; копії наказів про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та про виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ; інші докази, які стали підставою допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази у 10-денний строк від дати отримання цієї ухвали.

Зупинити провадження у справі № 420/11645/24 - до отримання витребуваних судом доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук