Справа № 713/3634/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/3634/23

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Є.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

12 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області (ГУ ДСНС у Чернівецькій області) про визнання протиправною та скасування постанови №ЧВ009399 від 25 серпня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП та закриття провадження у справі.

02 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, до початку судового засідання подали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що 18.08.2023 о 12 год. 10 хв. під час комісійного об`їзду за участі представника Вижницького районного відділу ГУ ДСНС у Чернівецькій області закладів освіти району щодо їх готовності до нового навчального року та опалювального сезону в опорному закладі «Конятинський ліцей» Конятинської сільської ради, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 71, с. Конятин, Вижницького району, Чернівецької області, виявлено ряд порушень вимог пожежної безпеки, наявність яких створює потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян і знищенню майна, оскільки ступінь ризику даного суб`єкта господарювання у сфері техногенної та пожежної безпеки високий, а саме:

-не здійснено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів та кабелів за допомогою опресування, зварювання чи паяння;

- недоукомплектований пожежний щит засобами пожежогасіння.

За таких обставин, 24.08.2023 провідним інспектором Вижницького районного відділу ГУ ДСНС у Чернівецькій області лейтенантом служби цивільного захисту ОСОБА_2 було встановлено особу правопорушника директора опорного закладу «Конятинський ліцей» ОСОБА_1 .

Так, за невиконання протипожежних заходів та на підставі даних особистого паспорта ОСОБА_1 інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЧВ №044400.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`ясненні його права та обов`язки, однак він відмовився від підписання та отримання протоколу, що підтверджується підписами свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Також, у даному протоколі наявні відомості про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25.08.2023 о 15 год. 00 хв. у приміщенні 6 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Чернівецькій області за алресою: вул. Українська, 84, смт. Путила, Вижницького району, Чернівецької області.

Проте, 25.08.2023 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, постановою провідного інспектора Вижницького РВ ГУ ДСНС України у Чернівецької області Буняка О.С. від 25.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Вважаючи протиправною постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач оскаржив її до суду.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 51 Кодексу цивільного захисту України - діяльність із забезпечення техногенної безпеки є складовою виробничої, експлуатаційної та іншої діяльності відповідальних посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій. Ця вимога відображається відповідних статутах або положеннях.

Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України - забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України, Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

При цьому, ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007за №877- V(Закон №877) встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Також, статтею 7 Закону №877 передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Пункт 7 Положення регламентує, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 223 КУпАП встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані із самовільним випалюванням рослинності або її залишків, порушенням встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, здійсненням суб`єктом господарювання господарської діяльності без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки, невиконанням приписів, розпоряджень та постанов посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки (статті 77, 77-1, 120, 175, 175-2, 188-8).

Згідно ст. 175 КУпАП порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб та фізичних осіб-підприємців - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, із матеріалів справи встановлено, що керівника опорного закладу «Конятинський ліцей» Конятинської сільської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки встановлені Правилами пожежної безпеки України, затверджені наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, передбачене ст. 175 КУпАП, а саме: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п.1,6 глави 1 розділу 4 ППБУ), а також недоукомплектовання пожежного щита засобами пожежогасіння (п.3.11 глави 3 розділу 5 ППБУ).

Вказане підтверджується наявними у справі письмовими доказами та фотоматеріалами.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивача з якими погодився суд першої інстанції про те, що протокол та постанова про притягнення до відповідальності прийняті відповідачем без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, без належного повідомлена позивача про місце, день та час розгляду справи, у відсутність позивача, що позбавило останнього можливості надати письмові пояснення та заперечення, з огляду на наступне.

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧВ №044400 від 24.08.2023 позивач відмовився надавати пояснення за суттю правопорушення, а також від від підписання та отримання протоколу, про що свідчать підписи свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Проте, судом першої інстанції зазначено про те, що вказані свідки своїми підписами засвідчили лише наявність зафіксованих у цьому протоколі порушень вимог пожежної безпеки, тоді як відмова позивача від пояснень та підпису протоколу цими особами не засвідчена.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, зразок бланку протоколу та порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2016 №727, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1162/29292. Відтак, свідки підписуються в тому місці бланку протоколу де про це зазначається.

Більше того, у разі виникнення сумнівів щодо об`єктивності фактичних обставин справи засвідчених підписами свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не був позбавлений можливості викликати вказаних свідків в судове засідання та допитати їх, попередивши про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення. Однак, цього судом першої інстанції зроблено не було.

Виклик та допит вказаних свідків на стадії апеляційного розгляду є неможливим та суперечить вимогам ч. ч. 4, 5 ст. 308 КАС України

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені персональні дані ОСОБА_1 , а саме: дата народження, місце проживання, серія і номер паспорта, номер мобільного телефону, що також спростовує твердження позивача та висновки суду першої інстанції про складання протоколу у відсутність правопорушника ОСОБА_1 .

Стосовно тверджень позивача про перебування останнього у період з 21.08.2023 по 30.08.2023 на лікарняному, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в матеріалах справи міститься електронний лист-непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 . з21.08.2023 по 30.08.2023.

Також, в матеріалах справи міститься графік надання щорічних відпусток педпрацівникам Опорного закладу «Конятинський ліцей» у 2023 році у якому навпроти прізвища ОСОБА_1 міститься виправлення щодо дати відпустки, однак відсутній напис «виправленому вірити», що свідчить про неналежність вказаного документа.

У матеріалах справи також міститься наказ Опорного закладу «Конятинський ліцей» №117 від 01.09.2023 «Про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 за 2022/2023» згідно п. 1 надано директору Опорного закладу «Конятинський ліцей» ОСОБА_1 щорічну основну відпустку за 2022/2023 навчальний рік тривалістю 56 календарних днів з 26.06.2023 по 20.08.2023. Проте вказаний наказ прийнято вже після виходу ОСОБА_1 із відпустки, а саме 01.09.2023, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства про відпустки.

Таким чином, вказані вище документи в їх сукупності свідчать про сумнівність їх належності, а також свідчать про умисне вчинення позивачем певних дій для уникнення адміністративної відповідальності.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення наявні відомості про те, що під час його складання ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25.08.2023 о 15 год. 00 хв. у приміщенні 6 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Чернівецькій області за алресою: вул. Українська, 84, смт. Путила, Вижницького району, Чернівецької області.

При цьому, позивач знаючи про засідання з розгляду адміністративної справи, є найбільш зацікавленою особою щодо розгляду даної справи, а тому повинен був слідкувати за рухом даної справи та цікавитись інформацією щодо дати та результатів її розгляду.

Крім того, у постанові від 21.02.2020 року №340/1019/19 Верховний Суд зазначив, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, як рішення прийняте або які дії вчинені.

Також, обгрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі «Каракуця проти України», у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Враховуючи викладене вище, позивач жодним чином не цікавився ходом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він сповіщений належним чином, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку позивач не скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП виключно внаслідок своєї бездіяльності, а тому порушення прав позивача при складанні протоколу і винесенні постанови відповідачем допущено не було.

Враховуючи вище зазначені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 175 КУпАП та як наслідок безпідставність доводів позивача в цій частині.

Разом з тим, позивачем не спростовано факту порушення ним вимог пожежної безпеки встановлених Правилами пожежної безпеки України, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, а саме: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п.1,6 глави 1 розділу 4 ППБУ), а також недоукомплектовання пожежного щита засобами пожежогасіння (п.3.11 глави 3 розділу 5 ППБУ) та відповідно факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.175 КУпАП.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх оббставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Проте, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 9 КАС України формально, надавши перевагу лише доводам позивача, викладених у позовній заяві, без надання відповідної оцінки доказам по справі та без виклику свідків та витребування доказів необхідних для з`ясування всіх обставин по справі, розглянув дану справу.

Отже, під час розгляду даного спору, відповідачем доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, тоді як позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.