Справа № 380/1206/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 рокусправа № 380/1206/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишається недоотриманою у зв`язку з його смертю у розміні 157082,72 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 донараховану пенсію померлого чоловіка - ОСОБА_2 у розмірі 157082,72 грн.

Ухвалою від 22.01.2024 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 року у справі №380/24762/21 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Львівській області» №3500 від 21.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 року у справі №380/24762/21 набрало законної сили. На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням проведено ОСОБА_2 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Львівській області» №3500 від 21.10.2021 зважаючи на зазначені в ній основні та додаткові види грошового забезпечення. В результаті проведеного пенсійним органом перерахунку пенсії ОСОБА_2 виникла доплата пенсії за період з грудня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 157082,72 грн, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області від 06.07.2022 №1300-5308-8/58826 та розрахунком на доплату пенсії від 06.07.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. При цьому, до моменту смерті ОСОБА_2 не виплачена вказана заборгованість. 24.11.2023 дружина померлого, ОСОБА_1 , звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату нарахованої але не виплаченої померлому ОСОБА_2 пенсії за період з грудня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 157082,72 грн. За наслідками розгляду вказаного звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України Львівській області надіслано Лист, яким відмовлено у виплаті недоотриманої доплати до пенсії, оскільки позивачка не є стягувачем у справі №380/24762/21.

Не погоджуючись із відмовою у виплаті недоотриманої доплати до пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 на виконання Рішення Львівського окружного адміністративного суду 22.02.2022 у справі № 380/24762/21 проведено відповідний перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум, в порядку, встановленому законодавством. Розмір пенсійної виплати з 01.08.2022 становив 11260,13 грн. Сума доплати на виконання судового рішення за період з 01.12.2019 по 31.07.2022 становить 157082,72 грн. Даним судовим рішенням зобов`язано провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум, а не виплатити конкретну суму. ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії, тим паче в розмірі 157082,72 грн. не звертався. Судового рішення з цього приводу не існує.

Зазначає, що у липні 2023 року Головним управлінням проведено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили по 19.09.2020. Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Також стверджує, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного, на його думку, права: «…заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу - як па стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідно до положень частини першої статті 52, частини першої статті 379 КАС України необхідною передумовою для заміни сторони у справі або сторони виконавчого провадження є існування правонаступництва між позивачем як учасником суспільних відносин та зацікавленою особою, унаслідок якого належні першому права набуваються останнім…».

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22.02.1975 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №380/24762/21 задоволено позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки МВС України ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за № 3500 від 21.10.2021 року, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно по довідки МВС України ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за № 3500 від 21.10.2021 року,, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду 22.02.2022 у справі № 380/24762/21 виконано.

Розмір пенсійної виплати з 01.08.2022 становив 11260,13 грн. Сума доплати на виконання судового рішення за період з 01.12.2019 по 31.07.2022 становить 157082,72 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Проте до моменту смерті ОСОБА_2 не виплачена вказана заборгованість.

24.11.2023 дружина померлого ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату нарахованої але не виплаченої померлому ОСОБА_2 пенсії за період з грудня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 157082,72 грн.

За наслідками розгляду вказаного звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України Львівській області надіслано Лист, яким відмовлено у виплаті недоотриманої доплати до пенсії та зазначено : «… Доплату, обчислену ОСОБА_2 на виконання судового рішення, Ви зможете отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати Вам пенсії, яка була нарахована померлому…».

Не погодившись із відмовою, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Частиною другою статті 52 Закону № 1058-IV установлено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту, є Закон України від 09 квітня 1992 року за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі, також Закон №2262-ХІІ).

Статтею 61 Закону №2262-ХІІ передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Абзацом третім пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

У відповідності до абзацу першого пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка була дружиною померлого ОСОБА_2 та проживала з ним разом. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем, як і той факт, що позивачка звернулась про відповідні виплати до пенсійного органу.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, зробив висновок щодо випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказаний підхід суду щодо застосування статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підтверджено Верховним Судом у постанові від 16 травня 2023 у справі № 420/288/21.

Суд встановив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату суми пенсії недоодержаної її чоловіком за життя.

Відтак, позивачка як дружина ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII має право на отримання недоодержаної суми пенсії, а відповідач - обов`язок щодо її виплати.

Вказане дає суду підстави для висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати позивачці на підставі статті 61 Закону № 2262-ХІІ сум пенсії, що залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю її чоловіка.

Враховуючи встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу суми пенсії відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Суд відхиляє твердження відповідача у відзиві, що позивачка обрала неправильний спосіб захисту порушеного права із посиланням на норми КАС про правонаступництво на стадії виконання рішення суду, оскільки за сталою практикою КАС ВС «… Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Колегія суддів звертає увагу, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника. Відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав…».

Аналогічні висновки містяться у постановах КАС ВС від 25.04.2024 у справі № 420/18507/ 21, від 11.04.2024 у справі № 280/737/19, від 15.02.2024 у справі № 420/25417/21, від 15.02.2024 у справі № 560/14067/21 та інших.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 157082,72 грн, що підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі 380/24762/21 і залишилися недоодержаною ним у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) донараховану пенсію її чоловіка - ОСОБА_2 у розмірі 157082,72 грн, що підлягала виплаті на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі 380/24762/21 і залишилися недоодержаною ним у зв`язку з його смертю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна