Справа № 632/712/24
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/712/24
провадження № 2-а/632/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 рокум. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретарів Хохлової І.С., Клименко А.В.,

представниці позивача адвоката Руденко Г.С.,

представниці відповідача Сорокаліт І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у режимі відеоконференцзв`язку адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року до суду звернувся позивач в особі свого представника адвоката Руденко Ганни Сергіївни із відповідним позовом до відповідача щодо скасування постанови від 17.04.2024 року серії АА 00018826 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.131-2 КУпАП (встановлено порушення нормативних вагових параметрів транспортного засобу MAN TGX 18.500, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,278% (0,722 тон) при дозволеній максимальному навантаженню на вість 11,5 тон, у Дніпропетровській області на 996+491 км автодороги М-30) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Підставою цього вказав той факт, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час фіксування перевантаження вказаний транспортний засіб здійснював перевезення спеціалізованого напівпричіпа-контейнервоза категорії О4, марки Омега, моделі MNL/C/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який за своїми технічними характеристиками має вантажність 40 тон, а відповідно перевантаження на вісь не було, оскільки перевищення не перевищувало 2% та склало 40800 кг, що вказує, що перевантаження на вісь не було, оскільки відповідальний працівник відповідача, який складав відповідну постанову не вірно визначив навантаження на вісь вказаного автотранспортного засобу.

Ухвалою судді від 02.05.2024 року вказана позовна заява була залишена без руху через відсутність реєстрації представниці позивача в електронному суді як адвоката (а.с.23).

06.05.2024 року від представниці позивача засобами Електронного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви після її реєстрації в електронному суді (а.с.25).

Після цього 07.05.2024 року на адресу суду з боку представниці позивачки надійшла заява про повторне усунення недоліків в даній справі (а.с.27).

Нарешті, 07.05.2024 року на адресу суду надійшла заява з боку представниці позивача з проханням рахувати вірною заяву про усунення недоліків від 07.05.2024 року та не приймати до уваги заяву про усунення недоліків від 06.05.2024 року з додатковими доказами отримання позивачем оспорюваної постанови 10.04.2024 року, що підтверджує факт звернення позивача до суду в межах строку, визначеного ст.286 КАС України та відсутності необхідності вирішувати питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду (а.с.29).

Ухвалою судді від 16.05.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку ст.286 КАС України, визначений відповідачу строк для подання відзиву (а.с.32).

Ухвалою суду від 29.05.2024 року призначено розгляд справи за участі представниці відповідача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів зв`язку на підставі відповідної заяви (а.с.49-50).

У судовому засіданні, призначеному на 30.05.2024 року, ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання, розгляд справи було відкладено через не отримання стороною відповідача засобами Електронного суду матеріалів позовної заяви з додатками, продовжений строк для відповідача для подання відзиву на позовну заяву (а.с.53-54).

04.06.2024 року на адресу суду надійшов відзив від 03.06.2024 року з боку відповідача в особі його представниці ОСОБА_2 в межах продовженого складом суду строку, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки вважав, що автоматично працюючий пункт вагового та габаритного контролю чітко зафіксував порушення, в законодавстві діє презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки та позивач не довів, окрім слів, той факт, що перевантаження на вісь не відбулося під час автоматичного зважування транспортного засобу MAN TGX 18.500, реєстраційний номер НОМЕР_1 12.04.2024 року у Дніпропетровській області на 996+491 км автодороги М-30 (а.с.62-70).

Судове засідання, призначене на 05.06.2024 року не відбулося та було відкладено через зайнятість представниці позивача у нараді у Лозівській районній військовій адміністрації Харківської області за її заявою (а.с.82, 84).

У судовому засіданні 13.06.2024 року представниця позивача заявлені вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з мотивів, викладених у ньому, вважаючи, що перевантаження на вісь не було. Окремо просила суд не приймати до розгляду відзив з боку відповідача, оскільки в ньому зазначені анкетні дані іншої особи, яка не має відношення до даної справи та вважати, що у справі відсутній відзив, у зв`язку з чим вважати, що відповідач визнав позовні вимоги, не подавши відзив.

Представниця відповідача у судовому засіданні 13.06.2024 року проти позову заперечувала у повному обсязі, вважаючи, що оскаржувана постанова була складена у відповідності до діючого законодавства за дотримання вимог ст.283 КпАП України, щодо залучення відзиву повідомила, що дійсно помилилася в анкетних даних відповідача, однак вірно вказала номер справи та заперечення проти заявлених позивачем в особі його представниці вимог.

Вислухавши представниць сторін, дослідивши підстави позову, заявлені позивачем, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Первинно суд вважає за необхідне прийняти до розгляду у справі відзив відповідача, оскільки він поданий в межах продовженого судом строку, стосується саме цієї справи, а помилка представниці відповідача в анкетних даних самого позивача не впливає на можливість його не прийняття, оскільки сторона відповідача проти позову заперечувала саме з заявлених підстав позову сторони позивача (навантаження на вість).

Постановою серії АА №00018826, складеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною 17.04.2024 року позивача ОСОБА_1 як власника автомобіля марки «MAN», моделі «TGX 18.500», реєстраційний номер НОМЕР_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП через порушення вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,278% (0,722 тон) при максимально дозволеній максимальному навантаженні на вісь у розмірі 11,5 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. При вирахуванні автоматичним прибором обліку навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки склало 14550 кг (друга вісь, а.с.77).

При цьому підставою відповідальності позивача відповідач в особі свого уповноваженого представника вказав автоматичне фіксування перевищення маси вищевказаного транспортного засобу 12.04.2024 року сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу «WIM 60», «WAGA-WIM35» заводський номер №9, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі М-30, км 996+491 з діючим свідоцтвом про проходження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки до 22.11.2024 року.

Вирішуючи справу по суті, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки позивач не довів, що прилад, який працював в автоматичному режимі мав якісь помилки у своїй роботі, загальне навантаження автотранспортного засобу жодного відношення до порушення вагових характеристик на конкретну вісь жодного відношення не має, а посилання у позові, що вантаж є сипучим, а тому має здатність до переміщення при транспортуванні не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки порушення вимог Правил дорожнього руху з боку позивача як власниками транспортного засобу відбулося і саме він повинен контролювати розподіл свого вантажа таким чином, щоб не допускати порушення норм вагового контролю та перевантаження на вісь. Інші доводи позовної заяви взагалі не мають відношення саме до предмету позову щодо навантаження на вісь. При цьому докази в цій частині повинен надати саме позивач, що він не зробив, пославшись на абстрактні дії, які не можуть вважатися доказами правомірності дій позивача та порушень вимог закону з боку відповідача при складанні оспорюваної постанови.

Додатково суд вказує, що за посиланням htts://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00018826, позивач міг та може вільно подивитися фото та інші фактичні дані, які характеризують вказане правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі. Щодо відсутності відео, то відповідно до п.14 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року (в редакції від 16.06.2021 року) №1174 «Про деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт», наявність відеофіксації не є обов`язковою. Так, вказані пункти зазначають порядок надходження та обробки інформації:

- інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих;

- метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Таким чином, обов`язкової вимоги щодо відеозапису правопорушення, зафіксованого в автоматичного режимі, діюче законодавство не містить. Вказана позиція суду кореспондується з нормами ст.283 КУпАП.

Постанова містить усі необхідні її складові, що передбачено п.4 наказу Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021 року (з подальшими змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 року за №1286/36908 «Про затвердження інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки та транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знаку транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;

5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 143 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 143 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього на підставі п.17 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року (в редакції від 16.06.2021 року) №1174 «Про деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги; інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.7 ст.18 КАС України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 72, 73, 77, 78, 139, 229, 243-245, 268-272, 286, 292-295 КАС України, ст.283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 17.04.2024 року серії АА №00018826 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП України відмовити у повному обсязі.

Копію рішення направити відповідачеві та представницям сторін засобами Електронного суду, а позивачеві засобами Електронного суду через його представницю адвоката Руденко Ганну Сергіївну у порядку ч.7 ст.251 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі його оскарження після його розгляду в апеляційному порядку по суті, відмови у відкритті апеляційного провадження чи поверненні апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду проголошений 13 червня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Первомайським РС ГУ ДМС України в Харківській області 18.04.2014 року, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 .

Відповідач: ДЕРЖАВНА СЛУЖБА УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ, , адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9, електронна пошта: , тел. 044-351-50-09.

Суддя - Олег КОЧНЄВ