Справа № 371/437/24
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/437/24
Номер провадження № 2-а/371/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О.,

за участі секретаря судового засідання Петренко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтуванні поданого позову зазначивши, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 116136 від 14.03.2024, винесеною поліцейським СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. ОСОБА_1 категорично заперечує проти факту, вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення і такою, що не відповідає обставинам справи, вимогам ч. З ст. 62 Конституції України, відповідно до яких звинувачення не може гуртуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви відносно доведення вини особи мають тлумачитись на її користь. ОСОБА_1 зазначає, що не був суб`єктом вчинення будь якого адміністративного правопорушення тому, що не керував будь яким транспортним засобом 14.04.2024 року в тому числі на території м. Миронівка, Обухівського р-н., Київської обл. Будь які докази керування ним транспортним засобом 14.03.2024 як і вчинення ним правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, матеріали справи не можуть містити та існувати тому, що така подія за його участю не відбулася.

В зв`язку з наведеним просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 116136 від 14.03.2024, винесена поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеному позовного провадження.

20.05.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив проти адміністративного позову. В обґрунтуванні поданого відзиву зазначивши, що 14.03.2024 року, приблизно о 11.54 годині Позивач керував автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в м. Миронівка по вул. Соборності, Обухівського р-ну, Київської області. Фіксування керування автомобіля марки Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 проводилось на нагрудну бодікамеру поліцейського, з якого вбачається, що Позивач керував автомобілем 14.03.2024 року, о 11 год. 54 хв., обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги пп. 2.3.в ПДР України, що і стало причиною зупинки транспорту. При перевірці документів працівник поліції представився: назвав своє прізвище, імя, по батькові, звання та посаду. Нагрудна камера працювала, що підтверджується відеозаписом. Про здійснення відеофіксації капрал поліції ОСОБА_2 попередив гр. ОСОБА_1 , по запису відеореєстратора з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що позивач здійснював рух транспортним засобом, який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, що й стало причиною його зупинки Поліцейськими.

В зв`язку з наведеним просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , щодо скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ББА № 116136 від 14.03.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 510 грн, за порушення правил користування ременями безпеки.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту постанови серії ББА № 116136, 14.03.2024 року близько 11-59 год. в м. Миронівка по вул. Соборності ОСОБА_1 під час руху на транспортному засобі, обладнаному засобами паскової безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, порушив вимоги п. 2.3 в ПДР України. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Вказану постанову позивач отримав 14.03.2024 року, а позовну заяву подав до суду 29.04.2024 року, тобто за межами десятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст.286 КАСУ.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1)фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2)технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3)безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби проти дії їх застосуванню; 4)спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5)спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відео інформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1і2цієї частини, поліція може закріплювати на одно строї, у на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольоро графічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото-і відео техніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, за змістом ч.5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем під час подачі відзиву, надано суду відеозаписи з місця вчинення правопорушення, де на відеофайлі 00000__0002A, зафіксовано процес спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , де такі повідомили останньому, що причиною зупинки його транспортного засобу є те, що він, відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» не скористався ременем безпеки, на що ОСОБА_1 не заперечував, а просто зазначив, що їхав не далеко. Після чого поліцейський роз`яснив, що на нього накладено стягнення в розмірі 510 грн, яке він може сплатити у будь-якому відділенні банку України. Також на відеозапису наданому працівниками поліції зафіксовано, роз`яснення ОСОБА_1 суть складеної постанови з чим він погодився.

Суд вважає безпідставними доводи позивача, щодо відсутності доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки з досліджених у судовому засіданні вищенаведених відеозаписів ОСОБА_1 не заперечував факту керування та вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, а саме керування т/з, будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.7-11, 72-77,242-246,257,271,286 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя М. О. Кириленко