Справа № 160/32549/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32549/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 (суддя першої інстанції Ніколайчук С.В.)в адміністративній справі №160/32549/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просить:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області щодо неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу в повному об`ємі стажу роботи фізичною особою підприємцем з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2007 по 31.12.2007 та скасувати рішення №14 від 27.09.2023;

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати до страхового стажу періоди провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2007 по 31.12.2007 у повному обсязі, відповідно до п.З1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, призначивши пенсію за віком з моменту першого звернення із заявою про призначення пенсії за віком - 31.05.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою по призначення пенсії за віком, проте рішення від 08.06.2023 року № 14 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з причин не зарахування до стажу роботи періоди з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 01.01.2004, з 01.01.2007 по 31.12.2007 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №14 від 27.09.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу в повному об`ємі стажу роботи фізичною особою підприємцем з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2007 по 31.12.2007.

Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зарахувати до страхового стажу період підприємницької діяльності з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2007 по 31.12.2007.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеного відносно позивача рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.Також, до страхового стажу не зараховано спірні періоди підприємницької діяльності: з 01.04.1995 по 08.09.1997, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України; з 01.01.2000по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб; з 01.01.2007 по 31.12.2007, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується громадянином України АК 059067.

31.05.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.06.2023 року № 14 у призначенні пенсії за віком відмовлено.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії позивачу, відповідач зазначив таке: дата народження заявника 03.05.1963; дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 31.05.2023; необхідний вік становить 60 років, вік заявника 60 років; необхідний страховий стаж становить не менше 30 років; страховий стаж заявника становить 17 років 11 місяців 18 днів, а страховий стаж для визначення права на призначення пенсії за віком з урахуванням положень абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 22 роки 0 місяців 21 день; відмовити в призначенні пенси за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, до страхового стажу не зараховано спірні періоди підприємницької діяльності: з 01.04.1995 по 08.09.1997, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України; з 01.01.2000 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб; з 01.01.2007 по 31.12.2007, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що на дату досягнення віку (60 років) позивач мав лише 25 роки 08 місяців 20 днів страхового стажу проти необхідних 30 років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком з підстав не зарахування періодів роботи позивача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із статтею 11 Закону №1058, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в тому числі: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Так, на переконання пенсійних органів, що до страхового стажу не зараховано спірні періоди підприємницької діяльності: з 01.04.1995 по 08.09.1997, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України; з 01.01.2000 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб; з 01.01.2007 по 31.12.2007, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Оцінюючи підстави заявлені в позові колегія суддів зазначає, що згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Згідно із пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 №637, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, у період з 1993 року по 01.07.2000 на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Такі висновки в цілому відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а, відповідно до якої, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01.07.2000 довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01.07.2000 довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що згідно із довідкою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.05.2023 року № 37684/6/04-36-24-16-11 за даними інформаційних систем ДПС України (АС «Податковий блок») та облікової справи платника, ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 30.03.1995 по 28.12.2016 року перебував на обліку в Кам`янській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області як фізична особа підприємець. а саме:

у період з 30.03.1995 року по 31.03.2000 року здійснював діяльність на загальній системі оподаткування;

у період з 01.04.2000 року по 31.12.2002 року здійснював діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме платник єдиного податку;

у період з 01.01.2003 року по 31.03.2003 року здійснював діяльність на загальній системі оподаткування;

у період з 01.04.2003 року по 31.12.2010 року здійснював діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме платник єдиного податку;

у період з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року здійснював діяльність на загальній системі оподаткування;

у період з 01.04.2011 року по 30.06.2013 року здійснював діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме платник єдиного податку;

у період з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року здійснював діяльність на загальній системі оподаткування.

Також, довідкою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.08.2023 року № 6292/НП/04-36-66-01-09, підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 30.03.1995 року по 28.12.2016 року перебував на обліку в Кам`янській ДПІ як фізична особа підприємець та згідно із наданих до Кам`янської ДПІ доходи від підприємницької діяльності по періодах склали:

з 30.03.1995 року по 31.12.1995 року сума одержаного доходу 1 206 130 000 крб., витрати склали - 1 105 827 000 крб., сума чистого оподатковуваного доходу - 100 303 000 крб.;

з 01.01.1996 року по 31.12.1996 року - сума одержаного доходу -47 083,20 грн., витрати склали - 44 879,61 грн., сума чистого оподатковуваного доходу - 2 203,59 грн.;

з 01.01.1997 року по 31.12.1997 року - сума одержаного доходу - 10 671,55 грн., витрати склали - 10 214,78 грн., сума чистого оподатковуваного доходу - 456,77 грн.;

з 01.01.1998 року по 31.12.1998 року - сума одержаного доходу - 59,50 грн., витрати склали - 37,25 грн., сума чистого оподатковуваного доходу - 22,25 грн.;

з 01.01.1999 року по 31.12.1999 року - сума одержаного доходу - 2 465,00 грн., витрати склали - 1 109,25 грн., сума чистого оподатковуваного доходу - 1 355,75 грн.

Відповідно до звітів суб`єкта малого підприємства - фізичної особи платника єдиного податку, наданих до Кам`янської ДПІ, загальна сума доходу по періодах склала: з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року - 19 340,00 грн; з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року - 23 295,00 грн; 01.01.2002 року по 31.12.2002 року - 21 860,00 грн.

Згідно із декларації про доходи, наданої до Кам`янської підприємницької діяльності склали: з 01.01.2003 року по 31.03.2003 року - сума одержаного доходу - 2 562,00 грн, витрати склали - 2 297,00 грн., сума чистого оподатковуваного доходу - 265,00 грн.

Відповідно до звітів суб`єкта малого підприємства - фізичної особи платника єдиного податку, наданих до Кам`янської ДПІ, загальна сума доходу по періодах склала: з 01.04.2003 року по 31.12.2003 року -30000,00 грн; з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року 215 660,00 грн; з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року 185580, 00 грн; з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року -274450,00 грн; з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року- 314300,00 грн; з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року- 83000,00 грн; з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року -0,00 грн; з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року 252000,00 грн

Згідно із декларацією про доходи, наданої до Кам`янської ДПІ за період з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року, доходи від підприємницької діяльності не декларував.

Відповідно до звітів суб`єкта малого підприємства - фізичної особи - платника єдиного податку, наданих до Кам`янської ДПІ, загальна сума доходу по періодах склала: з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року - 173 333,00 грн.

Згідно із податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, наданих до Кам`янської ДПІ загальна сума доходу по періодах склала: з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року - 60 000,00 грн.; з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року - 30 000,00 грн.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва №727/98 від 03.07.1998, спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №793 від 03.10.2018 внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сам лише факт сплати за такий період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиного соціального внеску) незалежно від їх розміру.

На підставі аналізу наведених правових норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності за таких умов:

до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

до 01 січня 1998 року підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;

з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 - додатково лише за умови сплати страхових внесків;

з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Таким чином, періоди провадження підприємницької діяльності позивача з 01.04.1995 по 08.09.1997, 01.01.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2007 по 31.12.2007 підлягають зарахуванню до трудового стажу, позаяк з матеріалів видно, що у вказаний період ОСОБА_1 сплачував податки в період провадження підприємницької діяльності, що підтверджується листами податкового органу.

Позивач зі свого боку вчинив всі залежні від нього дії для підтвердження факту зайняття підприємницькою діяльністю та сплати ЄСВ.

Відсутність даних про сплату страхових внесків (єдиного внеску) сама по собі не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду зайняття позивачем підприємницькою діяльністю, оскільки така інформація відсутня не з вини позивача, тобто у зв`язку з обставинами, що не залежали від його волі і на які він не міг вплинути.

Колегія суддів наголошує, що позивач не має відповідати за незбереження відповідачем документів про нарахування страхових внесків/ збору на загальнообов`язкове державне страхування, а відсутність доказів наявності заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Таким чином, на переконання суду позивачем було надано достатній обсяг документів для встановлення часових меж здійснення ним підприємницької діяльності.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 64 Закону №1058, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання; порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, у разі виявлення будь-яких сумнівів щодо наявності у позивача страхового стажу та сплати страхових внесків за цей період страхового стажу, відповідачі мали право отримати будь-які необхідні документи або інформацію безпосередньо, а не відмовляти позивачу у належному зарахуванні стажу.

Таким чином, відповідачі, отримавши заяву позивача від 31.05.2023, мали виконати покладені на них чинним законодавством обов`язки, зокрема, встановлені в пунктах 1.9, 4.2, 4.3, 4.7 Порядку №22-1 та статті 64 Закону №1058 та вчинити всі належні дії для призначення позивачу пенсії, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №14 від 27.09.2023 про відмову позивачу у призначені пенсії.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 в адміністративній справі №160/32549/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 червня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров