Справа № 688/2279/24
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/2279/24
№ 2-а/688/13/24
Рішення

Іменем України

13 червня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

22.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕНА №2144744 від 14.05.2024 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора поліції його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що 14.05.2024 о 12.12 год в м. Славута по вул. Козацькій,29, він, керуючи автомобілем марки Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, а саме: 5м 60см, чим порушив п.15.9(г) Правил дорожнього руху. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Зазначає, що така зупинка була вимушеною через перебій в роботі ГБО, який не дав можливості продовжити рух. Він вибрав найбільш безпечне місце, щоб виявити та усунути несправності та увімкнув аварійну сигналізацію, про що зазначив у своїх поясненнях. Після усунення несправності, а саме примусове перемикання подачі палива, він поступово намагався продовжити рух, саме в цей момент до нього підійшов інспектор поліції ОСОБА_2 , повідомив, що він порушив правила зупинки транспортного засобу та розпочав розгляд справи. Незважаючи на його пояснення про несправність транспортного засобу, притягнув до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що інспектором порушено порядок розгляду його справи про адміністративне правопорушення, оскільки до нього підійшла поліцейська, повідомила про допущене порушення ПДР, тобто розгляд справи було розпочато. З викладеного слідує, що розгляд справи здійснював один інспектор, а постанову виніс інший, чим порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в ньому. Зазначив, що 14.05.2024 керував автомобілем в м. Славута. Його автомобіль обладнаний ГБО, про що є відповідний запис у технічному паспорті. На перехресті вулиць виявив збій у роботі транспортного засобу, а тому зупинився у найбільш безпечному місці, порушивши вимоги ПДР. Несправність транспортного засобу полягала в тому, що вийшов з ладу датчик тиску в ГБО. Виявивши таку несправність, він переключив паливну систему на бензин, і вже розпочав рух, однак в цей момент до нього підійшла поліцейська. Він пояснював, що зупинка була вимушеною, однак інспектор виніс постанову та притягнув його до відповідальності. Зазначив, що звертався до майстра для заміни датчика, однак не може надати суду акт виконаних робіт, бо вказаний майстер працює неофіційно, без реєстрації підприємницької діяльності, тому він не «бажає його підставляти». Здійснивши вимушену зупинку, увімкнув аварійну сигналізацію, не виставляв відповідного знака, бо розгубився. Просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22.05.2024 позивач звернувся до суду з даним позовом, з дотриманням строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 289 КУпАП.

23.05.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання позивача та відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду на 31.05.2024, роз`яснив позивачу право на подання заяви про заміну первісного відповідача на належного, яким є Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

24.05.2024 позивач подав заяву про заміну відповідача.

31.05.2024 суд постановив ухвалу про заміну первісного відповідача на належного, відклав розгляд справи на 13.06.2024.

11.06.2024 на адресу суду надійшли відзиви представника відповідача на позовну заяву, з диском, на якому міститься відеозапис подій 14.05.2024 за участю ОСОБА_1 , зафіксований на бодікамеру поліцейського №/25.

В судовому засіданні 13.06.2024 позивач заявив, що не бажає подавати відповідь на відзив на позовну заяву, просив розглянути справу у даному судовому засіданні.

Позиція сторони відповідача.

Представник відповідача Бєлова В.А. у відзиві заперечила проти позову, зазначила, що позивач порушив п.15.9 (г) ПДР, яким заборонена зупинка на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім надання переваги в русі, тому його притягнуто до адміністративної відповідальності. Справу про адміністративне правопорушення розглянув інспектор ОСОБА_2 , за результатами розгляду виніс постанову. Інша поліцейська зреагувала на намір позивача залишити місце події та допомагала інспектору зробити замір відстані від пішохідного переходу до місця зупинки, що узгоджується з її повноваженнями виявляти та припиняти правопорушення. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 14.05.2024 інспектор СРПП ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Турінський О.Я. виніс постанову серії ЕНА №2144744 стосовно ОСОБА_1 , якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, а саме 5м 60см, чим порушив п.15.9(г) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

На диску, наданому представником відповідача до відзиву, міститься безперервний відеозапис подій 14.05.2024, зафіксований на бодікамеру поліцейського №/25, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п 15.9 (г) ПДР України, а саме: зафіксовано, що автомобіль під його керуванням зупинено на відстані 5м 60см від пішохідного переходу.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1 Правил дорожнього руху).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода (сит. 18 КУпАП)

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

У розділі 15 ПДР визначено правила зупинки і стоянки транспортних засобів на дорозі.

Відповідно до вимог п.15.9 (г) ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

За порушення правил стоянки встановлена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 122 КУПАП, якою передбачено, що порушення правил стоянки тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, призначена для руху пішоходів через дорогу на вулиці Козацькій в м. Славуті, Шепетівського району, Хмельницької області позначена дорожньою розміткою 1.14.1 (зебра), тому позивач, керуючи транспортним засобом по вказаній автодорозі, зобов`язаний був виконати вимогу щодо заборони стоянки ближче 10 м від пішохідного переходу з обох боків.

Фактично, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що перебував у стані крайньої необхідності, оскільки вимушено зупинився з порушенням ПДР через технічну несправність системи ГБО у транспортному засобі, крім того посилався на порушення поліцейськими процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак вказані доводи позивача ОСОБА_1 спростовуються переглянутим у суді відеозаписом події. З відеозапису слідує, що розгляд справи проведено інспектором Турінським О.Я., який і виніс постанову. Під час розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснено його права та право скористатися правовою допомогою адвоката. Також спростовано, що справу розглянула інша поліцейська, а інспектор Турінський О.Я. лише виніс постанову. Так з відеозапису слідує, що поліцейська, виконуючи свої повноваженнями щодо виявлення та припинення правопорушень перешкодила ОСОБА_1 поїхати з місця події та допомагала інспектору ОСОБА_2 зробити замір відстані від пішохідного переходу до місця зупинки, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Відеозаписом також зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , підтверджені ним у судовому засіданні про те, що він не виставив знак аварійної зупинки через те, що розгубився.

Отже, твердження позивача про те, що він вчинив вимушену зупинку внаслідок технічної несправності через перебій в роботі ГБО, який не дав можливості продовжити рух, а саме - вийшов з ладу датчик тиску в ГБО, що могло свідчити про стан крайньої необхідності, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не підтвердженні жодними належними, достатніми та допустимими доказами.

Натомість представник відповідача довів правомірності свого рішення наданим суду відеозаписом, на якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 ПДР.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах, яким надана належна юридична оцінка та правильно застосовані норми, які визначають підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, при накладенні адміністративного стягнення, не допущено порушень прав особи, яка притягується до відповідальності, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже позивач ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія, зобов`язаний дотримуватися Правил дорожнього руху, а в разі їх невиконання повинен нести відповідальність.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві та у судовому засіданні не спростовують висновків відповідача, тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 242-246, 286 КАС України,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3

відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК