Справа № 140/2231/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2231/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради (відповідач 1), Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації (відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради від 07.08.2023 про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

- визнання протиправним та скасування рішення Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 23.10.2023 №53251-23-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради відновити, нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, визначену Порядком від 20.03.2023 №332 з 01.08.2023 по 30.09.2023;

- зобов`язання Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації призначити, нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, визначену Порядком від 20.03.2023 №332 з 01.10.2023. Позовні вимоги обгрунтовані протиправною бездіяльністю відповідачів щодо припинення виплат та відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Зокрема, представником позивачки вказано про те, що ОСОБА_1 ні усно, ні письмово не уповноважувала ОСОБА_2 на подання від її імені до органу соціального захисту заяви про припинення виплат допомоги внутрішньо переміщеній особі. Вважає також, що зміна місця проживання на території України не є підставою для відмови у здійсненні такої виплати.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 15.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

10.07.2023 за зверненням ОСОБА_1 . головним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради ОСОБА_3 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов №44. Вказаним актом було встановлено, що на момент обстеження ОСОБА_1 знаходилась за місцем фактичного проживання. Також було зазначено, що у зв`язку з віком та поганим самопочуттям ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги, а відтак її представником була визначена ОСОБА_2 . Вказаний акт власноруч підписано ОСОБА_1 .

Уповноважена особа ОСОБА_4 19.07.2023 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради від імені ОСОБА_1 заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, за результатом розгляду яких 19.07.2023 Управлінням ОСОБА_1 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 та 20.07.2023 прийнято рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання.

Уповноважена особа позивачки ОСОБА_2 , на виконання п. 9 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 20.03.2022, 26.07.2023 повідомила відповідача 1 про те, що ОСОБА_1 покинула фактичне місце проживання в місті Ірпінь, у зв?язку із чим просила припинити виплату допомоги. На підставі вказаної заяви 07.08.2023 Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради правомірно було прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідач 2 у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 04.10.2023 звернулась із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщена особа та із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до спеціалістів Головненської селищної територіальної громади.

Спеціалістом Головненської селищної ради 04.10.2023 позивачу було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в якій було вказано: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 . З 22.07.2023 фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідно до Програмного комплексу Інтегрована інформаційна система Соціальна громада спеціалістом ЦНАПу заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам була передана в управління соціальної та ветеранської політики райдержадміністрації відділення № 1 (м. Любомль). Для уникнення подвійної виплати, спеціалістом відділення № 1 м. Любомль надіслано запит на отримання особової справи з управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, куди ОСОБА_1 перемістилася з м. Авдіївка. Згідно відповіді отриманої від управління, ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПСЗН Ірпінської міської ради, як внутрішньо переміщена особа з 19.07.2023 по 04.10.2023. Згідно заяви від 25.07.2023 представника центру БФ «Спасемо Україну», центр для маломобільних людей в якому перебувала ОСОБА_1 , з 01.08.2023 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам була припинена.

ОСОБА_1 проживаючи у Ковельському районі з 22 липня 2023 року у зазначений термін не повідомила відповідачів про зміну фактичного місця проживання, що вплинуло на прийняття рішення щодо призначення (відмови у призначенні) допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Окрім того, позивачка повторно перемістилась в управління соціальної та ветеранської політики Ковельської РДА з територій, не включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Рішенням 53251-23-2 про призначення допомоги переміщеним особам від 23.10.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки адреса звідки перемістилась особа, не відноситься до територій, територіальних громад, у яких проводяться воєнні дії, або які перебувають під окупацією, оточенням та у зв?язку і порушенням вимог пункту 9 Порядку № 332.

З наведених підстав відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у липні 2023 року, у зв`язку із активними бойовими діями, ОСОБА_1 покинула своє місце проживання у місті Авдіївка Донецької області та переміститись до м. Ірпінь Київської області.

За зверненням ОСОБА_1 10.07.2023 головним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради ОСОБА_3 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов №44. Вказаним актом було встановлено, що на момент обстеження ОСОБА_1 знаходилась за місцем фактичного проживання. Також було зазначено, що у зв`язку з віком та поганим самопочуттям ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги, а відтак її представником була визначена ОСОБА_2 . Вказаний акт власноруч підписано ОСОБА_1 (а.с. 62-63).

Уповноважена особа ОСОБА_4 19.07.2023 подала до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради від імені ОСОБА_1 заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с. 65, 66).

Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради 19.07.2023 ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ), було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується довідкою від 19.07.2023 № 3251- (а.с.12).

Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради 20.07.2023 було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання №53251-23-1, згідно з яким з 01.07.2023 ОСОБА_1 призначена допомога у розмірі 2000 грн (а.с. 24).

26.07.2023 уповноважена особа ОСОБА_4 повідомила Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про те, що 26.07.2023 ОСОБА_1 покинула фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 та не повідомила куди саме вибула, у з зв`язку з чим просила припинити виплату допомоги (а.с.26).

На підставі вказаної заяви 07.08.2023 Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради з посиланням на пункт 9 Постанови КМУ №332 було прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с. 27).

З довідки від 26.02.2024 вбачається, що з 22.07.2023 ОСОБА_1 фактично проживає/ перебуває в центрі тривалого проживання для внутрішньо переміщених осіб Волинського обласного благодійного фонду «Переображення», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.25).

Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації 04.10.2023 ОСОБА_1 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання ( АДРЕСА_6 ), що підтверджується довідкою № 719- (а.с.13).

23.10.2023 Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації прийнято рішення №53251-23-2, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання у зв?язку із тим, що адреса звідки перемістилась особа не відноситься до територій, територіальних громад, у яких проводять воєнні дії, або які перебувають під окупацією, оточенням» (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 7 Закону №1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини 1 ст. 9 Закону №1706, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок №332)

Пунктом 2 Порядку №332 (в редакції, чинній на момент призначення позивачці виплати допомоги на проживання внутрішньопереміщеним особам вперше Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Згідно з п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року.

Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Водночас згідно з пунктом 9 Порядку №332 (в редакції станом на момент прийняття рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про припинення виплати допомоги від 07.08.2023) уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.

Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат. Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи 26.07.2023 уповноважена особа позивача ОСОБА_4 (на виконання пункту 9 Порядку №332) повідомила Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про те, що 26.07.2023 ОСОБА_1 покинула фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 та не повідомила куди саме, у з зв`язку з чим просила припинити виплату допомоги. На підставі вказаної заяви 07.08.2023 Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Суд дійшов висновку, що у вказаних правовідносинах відповідач 1 прийняв законне та обгрунтоване рішення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно покинула своє місцеперебування у АДРЕСА_1 ) та фактично вибула за адресою АДРЕСА_6 . Вказані обставини позивачем визнаються та підтверджуються довідкою від 26.02.2024, з якої слідує, що з 22.07.2023 ОСОБА_1 фактично проживає/ перебуває в центрі тривалого проживання для внутрішньо переміщених осіб Волинського обласного благодійного фонду «Переображення» (а.с.25).

Суд критично ставиться до доводів позивача відносно того, що ОСОБА_2 не є уповноваженою особою ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено, що і взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи і призначення допомоги на проживання позивачці здійснювалось Управлінням праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради саме за заявою уповноваженої нею особи ОСОБА_5 (а.с. 65, 66). В той же час, вказані рішення Управління позивачем не оскаржуються, а відтак повноваження ОСОБА_5 на представництво ОСОБА_1 визнаються позивачем.

Окрім того, ОСОБА_1 без жодних зауважень власноручно підписано акт №44 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи у якому вказано, що у зв`язку з віком та поганим самопочуттям ОСОБА_1 потребує сторонньої допомоги, а відтак її представником була визначена ОСОБА_2 (а.с. 62-63).

На підставі вищезазначеного суд дійшов переконання, що відповідач 1 приймаючи рішення від 07.08.2023 про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом №1706-VII та Порядком №332, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 23.10.2023 №53251-23-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та зобов`язання відновити, нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, визначену Порядком від 20.03.2023 №332 з 01.10.2023 суд вказує наступне.

Статтею 2 Закону № 1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно частин першої та другої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною першою статті 5 Закону № 1706-VII передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509) довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 7 Закону № 1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини першої статті 9 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Згідно з пунктом 2 Порядку №332 (тут і надалі у редакції, чинній на момент винесення рішення Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 23.10.2023 №53251-23-2) з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Пунктом 4 Порядку №332 регламентовано, що для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №332 допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

які перемістилися (повторно перемістилися) з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

у яких житло зруйноване або непридатне для проживання та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Допомога також призначається дитині, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

У разі віднесення територій до таких, на яких ведуться бойові дії, до територій можливих бойових дій або до тимчасово окупованих Російською Федерацією, виплата призначеної допомоги автоматично відновлюється в наступному місяці за повний місяць, у якому відповідну інформацію внесено до переліку територій.

У разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої відбулося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.

Якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

Відмовляючи у призначенні допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі, відповідач 2 у своєму рішенні від 23.10.2023 №53251-23-2 послався на ту обставину, що адреса, звідки перемістилася особа, не відноситься до територій, територіальних громад, у яких проводять воєнні дії, або які перебувають під окупацією.

Суд такі доводи відповідача-2 вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що до моменту переміщення після початку повномасштабної війни російської федерації проти України в с. Заозерне Ковельського району позивач була та залишається зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації № 719-700190018 від 04.10.2023 (а.с.13).

Відтак, адресою покинутого місця проживання ОСОБА_1 є місто Авдіївка Донецької області.

Окрім того, хоча позивач і перебувала незначний термін (у липні 2023 року) у АДРЕСА_1 ), однак фактично з 22.07.2023 проживає/перебуває в центрі тривалого проживання для внутрішньо переміщених осіб Волинського обласного благодійного фонду «Переображення», що знаходиться за адресою: Волинська обасть, Ковельський район, с. Заозерне, вул. Кутова, 16, що підтверджується довідкою вих. №01/2024 від 26.02.2024 (а.с.25).

На переконання суду тимчасове нетривале перебування позивача у липні 2023 року у м. Ірпінь не нівелює тієї обставини, що ОСОБА_1 покинула місце свого фактичного проживання (та реєстрації) у місті Авдіївка Донецької області.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці було припинено виплату внутрішньо переміщеній особі у зв`язку зі зміною місця проживання.

Разом з тим, відповідно до пункту 21 Порядку №332 допомога призначається органом соціального захисту населення протягом 15 робочих днів з дати надходження заяви, у тому числі поданої в електронній формі засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Якщо отримувач змінював місце обліку та не отримав допомогу, на яку він мав право, або змінив місце обліку засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), допомога нараховується (з урахуванням коштів, отриманих за відповідний період) за останнім місцем обліку.

Окрім того, відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 28.10.2022, у якому наголошено, що для продовження виплат особам, які мають на це право, орган соціального захисту населення за новим місцем проживання робить запит до відповідного органу за попереднім місцем проживання. Поновлюється виплата щомісячної державної допомоги ВПО, коли особа, яка має право на таку виплату, стає на облік ВПО за місцем фактичного проживання.

При цьому, суд вказує на те, що у матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що позивачка підпадає під виключення, чинні на час спірних правовідносин, та не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка отримувала допомогу ВПО та мала юридичне право на подальше її отримання при зміні місця проживання.

Натомість, відповідачем-2 заяву позивачки розглянуто суто формально та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд наголошує, що особа не може бути позбавлена гарантованого державою права на соціальний захист у зв`язку з бездіяльністю органів державної влади щодо не поновлення виплати.

Відтак, рішення Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 23.10.2023 №53251-23-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 призначити, нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.10.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.08.2022 року у справі № 640/22426/20, адміністративний суд, перевіряючи правомірність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної норми у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Суд наголошує, що відповідно до положень п. 22 Порядку № 332 у редакції Постанови КМУ № 709 з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України "по верифікацію та моніторинг державних виплат"

Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку.

Як слідує з аналізованих у цьому рішенні правових норм, розгляд заяви про призначення допомоги відбувається за встановленою процедурою, яка включає й уточнення даних про внутрішньо-переміщену особу та перевірку відповідних правових підстав.

Оскільки відповідач-2 безпідставно відмовив позивачці, суд, з урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду, в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву позивачки про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам з урахуванням висновків суду, вказаних у цьому рішенні, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання даного позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 2422, 40 грн, що підтверджується квитанціями №8984-7529-9589-2554 від 26.02.2024 та №85648-3528-3996-7968 від 12.03.2024 (а.с.7, 36).

З наведених вище підстав на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації суд присуджує до відшкодування ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 23.10.2023 №53251-23-2 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання.

Зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення (поновлення) виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Дем`яна Попова, 26-Б, ).

Відповідач 2: Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації (45000, м. Ковель, вул. Івасюка, 15, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук