Справа № 420/1311/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1311/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м.Херсон, 73005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №44 від 25.12.2022 про призначення пенсії в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з огляду на страховий стаж 35 років 2 місяці 8 днів та виплатити різницю (з врахуванням вже виплачених сум) з 08.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив зазначено, 25.12.2022 Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. 04.05.2023 адвокатом Берестовим Є.В. направлено запит до відповідача, щодо отримання інформації про пенсійне забезпечення.

Листом Відповідача №2100-0202-8/14696 від 19.05.2023 відмовлено у надані інформації на адвокатський запит через відсутність згоди на обробку персональних даних. 22.05.2023 адвокатом Берестовим Є.В. направлено повторний запит до відповідача, щодо отримання інформації про пенсійне забезпечення. Листом відповідача №2100-0202-8/16665 від 06.06.2023 у відповідь на адвокатський запит надано інформацію. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 31 рік 03 місяці 03 дні (зараховано по 31.03.2022).

До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 12.08.1984 серія НОМЕР_2 : - з 06.07.1979 по 31.08.1979 в радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району Херсонської області (відсутній запис про звільнення); - з 04.01.1992 по 10.12.1992 в Новотроїцькому райвиконкомі та з 10.12.1992 по 13.10.1995 в радгоспі «Сивашський борець» Новотроїцького району (записи про звільнення завірені печатками, які не можливо ідентифікувати).

30.06.2023 адвокатом Берестовим Є.В. направлено запит до відповідача, щодо отримання роз`яснення, чому в особистому кабінеті ОСОБА_1 на веб-порталі Пенсійного фонду України зазначено страховий стаж 35 років 1 місць 26 днів натомість при призначений пенсії враховано лише 31 рік 3 місяці 3 дні, враховуючи, що ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером.

Листом Відповідача №2100-0304-8/21525 від 13.07.2023 у відповідь на адвокатський запит надано інформацію. Враховуючи зазначене, до загального страхового стажу не зараховано згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_3 від 12.08.1984: запис №№1 - з 06.07.1979 по 31.08.1979 (по дату початку навчання) (1 місяць 25 днів) - робітник радгоспу ім. Чкалова Новотроїцького району (порушені норми пункту №2.3. Інструкції: відсутній запис на звільнення); записи №14-№153 04.01.1992 по 10.12.1992 (11 місяців 6 днів) головний спеціаліст по використанню прогресивних технологій в тваринництві (порушені норми пункту №2.3. Інструкції: відсутній запис на звільнення та 2.13. не зазначена назва підприємства); записи №16-№17-3 10.12.1992 по 12.10.1995 (2 роки 10 місяців 2 дні) директор радгоспу «Сиваський борець» (не проглядається печатка при звільненні).

Позивач 01.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про допризначення йому пенсії відповідно до доповнення до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» внесені Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії» №2981-ІХ від 20.03.2023.

У відповідь на дану заяву відповідач ухвалив рішення про відмову.

19.08.2023 адвокатом Берестовим Є.В. направлено запит на отримання паперового примірника відмови.

06.09.2023 отримано лист відповідача №2100-0202-8/27739 від 30.08.2023, яким надано копію рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 (за вих. №16349/03-16 від 07.08.2023) де причиною відмови в допризначений пенсії - є долучення до звернення позивача завірених копій паспорта, а не фото оригіналів документів.

06.09.2023 позивачем через веб-портал Пенсійного фонду України повторно подано заяву на допризначення пенсії.

У відповідь на зазначену заяву позивачем допризначено пенсію з 08.07.2022 та виплачено різницю за липень-листопад 2022 року, це підтверджується листом №2100-0209-8/30734 віл 22.09.2023.

Під час дослідження матеріалів електронної пенсійної справи позивача доступної в кабінеті користувача веб-порталу ПФУ, позивачем було виявлено розбіжності, а саме з 20.12.2022 року пенсію позивачу призначено з врахуванням стажу 31 рік 3 місяці 3 дні, що підтверджується формою РС-право. Натомість після 13.09.2023 в кабінеті користувача веб-порталу ПФУ позивача з`явилася нова форма РС-право із зазначенням стажу позивача 34 роки 9 місяців 14 днів.

Позивач звертає увагу суду, що позивач не звертався до відповідача із зверненням, про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням трудового стажу, оскільки з 31.03.2022 позивач є безробітнім, а відповідно з 20.12.2022 непрацюючим пенсіонером. А тому в період з 20.12.2022 по 13.09.2023 у позивача відсутній новий трудовий стаж, що підтверджується довідкою форми ОК-5.

Позивач вважає, що під час розгляду заяви про призначення пенсії від 20.12.2022 органами Пенсійного фонду України, які здійснювали призначення та перевірку правильності призначення допущено не врахування позивачу періоду тривалістю 3 роки 6 місяців 11 днів, що безумовно вплинуло на розмір пенсії.

З огляду на трудову книжку позивача НОМЕР_2 , довідку форми ОК-5, та форми РС-право від 20.12.2022 та 13.09.2023 загальний трудовий стаж позивача складає 35 років 2 місяці 8 днів, а тому органами пенсійного фонду не враховано трудовий стаж 4 місяці 24 дні.

При виявленні розбіжностей в стажі позивача врахованого при призначенні пенсії 20.12.2022 (31 рік 3 місяці 3 дні) та даними в анкеті користувача кабінетом на веб-порталі ПФУ (35 років 1 місяць 26 днів) позивача, адвокатом Берестовим Є.В. направлено запит 30.06.2023. Лист відповідача №2100-0304-8/21525 від 13.07.2023 направлений у відповідь на запит адвоката - не містить жодних пояснень, щодо цього Позивач зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи Позивача у спірний період 16.07.1995-15.07.1995.

Позивач звертає увагу суду, що наявності певних недоліків в оформленні трудової книжки позивача, а саме: не чіткість відтиску печатки організації на записі про звільнення, що є порушенням вимог Інструкції №58, та звертаємо увагу Суду, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника.

Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

За таких обставин, позивач вважає, що наявні підстави зарахувати до трудового/страхового стажу періоди роботи: 1. 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району; 2. 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

21.02.2024 року від представника ГУ ПФУ в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 06.07.1979 по 31.08.1979 на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району, оскільки відсутній запис про звільнення та період з 16.07.1995 по 13.10.1995 на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцького району Херсонської області, оскільки не проглядається печатка при звільненні. Відповідач звертає увагу суду, що будь-які уточнюючі довідки про спірні періоди роботи в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні. Також відповідачем зазначено що позивач пропустив строк звернення до суду.

26.02.2024 року від представника відповідача ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. На виконання вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1, зазначену заяву з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, що приймає рішення про призначення або перерахунок пенсії. За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було призначено пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону №1058. У червні 2023 адвокатом Берестовим Є.В. направлено запит до Відповідача, щодо отримання роз`яснення, чому в особистому кабінеті ОСОБА_1 на вебпорталі Пенсійного фонду України зазначено страховий стаж 35 років 1 місяць 26 днів, натомість при призначенні пенсії враховано лише 31 рік 3 місяці 3 дні, враховуючи, шо ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером. У відповідь на адвокатський запит Відповідачем було надано лист з роз`ясненнями від 13.07.2023 №2100-0304-8/21525, за результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу Позивача не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 12.08.1984: -за записом №1 - з 06.07.1979 по 31.08.1979 (по дату початку навчання) (1 місяць 25 днів) - робітник радгоспу ім. Чкалова Новотроїцького району (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції №162 відсутній запис на звільнення); -за записом №14-№15 - з 04.01.1992 по 10.12.1992 (11 місяців 6 днів) на посаді головного спеціаліста по використанню прогресивних технологій в тваринництві (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції №162 відсутній запис на звільнення; та пункт 2.13. Інструкції №162 - не зазначена назва підприємства); -за записом №16-№17 з 10.12.1992 по 12.10.1995 (2 роки 10 місяців 2 дні) - директор радгоспу "Сиваський борець" (порушені норми пункту № 4.1. Інструкції №162 не проглядається печатка при звільненні). Таким чином, загальний страховий стаж Позивача під час призначення пенсії склав - 31 рік 3 місяці 3 дні. Пізніше, рішення №44 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058, було переглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області. За результатами перегляду вищезазначеного рішення, на підставі довідок трудового архіву Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 07.09.2021 №02-2/1200 та від 07.09.2021 №02-2/1204, в яких зазначена заробітна плата та накази на прийняття, та звільнення з посиланнями на первинні документи, до страхового стажу Позивача зараховано періоди: -3 04.01.1992 (Наказ №11/2 від 04.01.1992) по 10.12.1992 (Наказ №11/106 від 10.12.1992); з 10.12.1992 (На підставі розпорядження Представника Президента України від 09.12.1992 №11/106-к наказ №5 від 01.02.1993) по липень 1995 року (наказ на звільнення відсутній, але зазначений в трудовій книжці).

Проте, підстави для зарахування спірного періоду роботи ОСОБА_1 з 16.07.1995 по 13.10.1995 (непідтвердженням жодним документом) до страхового стажу, у Відповідача-2 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що по відношенню до позивача жодних протиправних дій чи бездіяльності не вчинено.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: 20.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №44 від 25.12.2022 призначено пенсію за віком.

На звернення представника позивача Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надано відповідь від 06.06.2023 року в якій зазначено, що Рішення щодо призначення пенсії за віком за заявою від 20.12.2022 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 31 рік 03 місяці 03 дні (зараховано по 31.03.2022). До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 12.08.1984 серія НОМЕР_2 : - з 06.07.1979 по 31.08.1979 в радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району Херсонської області (відсутній запис про звільнення); - з 04.01.1992 по 10.12.1992 в Новотроїцькому райвиконкомі та з 10.12.1992 по 13.10.1995 в радгоспі "Сивашський борець" Новотроїцького району (записи про звільнення завірені печатками, які не можливо ідентифікувати).

Також на звернення представника позивача Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надано відповідь від 13.07.2023 року в якій зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 від 12.08.1984: запис №13 06.07.1979 по 31.08.1979 (по дату початку навчання) (1 місяць 25 днів) - робітник радгоспу ім. Чкалова Новотроїцького району (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції: відсутній запис на звільнення); записи №14-№15-3 04.01.1992 по 10.12.1992 (11 місяців 6 днів) головний спеціаліст по використанню прогресивних технологій в тваринництві (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції: відсутній запис на звільнення та 2.13. не зазначена назва підприємства); записи №16-№17 - з 10.12.1992 по 12.10.1995 (2 роки 10 місяців 2 дні) директор радгоспу "Сиваський борець" (не проглядається печатка при звільненні). За записами трудової книжки станом на 01.05.2016 гр. ОСОБА_1 не займав посаду державної служби. До 20-річного стажу роботи на посадах, які були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, що зараховуються до стажу державної служби, за записами трудової книжки можливо зарахувати 5 років 1 місяць 23 днів, а саме: з 20.07.1998 по 06.11.1999 (1 рік 3 місяці 17 днів) на посаді голови районної державної адміністрації; з 06.05.2010 по 12.03.2014 (3 роки 10 місяців 6 днів) на посаді голови районної адміністрації. Період роботи з 04.01.2021 по 31.03.2022 (1 рік 2 місяці 27 днів ) на посаді заступника сільського голови Дар`ївської сільської ради з гуманітарних питань до стажу державної служби не зараховується, оскільки вищезазначена посада відноситься до посад службовців органів місцевого самоврядування. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу передбаченого пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, 09.12.2021 право на призначення пенсії у гр. ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" відсутнє.

Позивач не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №44 від 25.12.2022 про призначення пенсії в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 9 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як встановлено судом, відповідачем не враховано наступні періоди роботи позивача:за записом №1 - з 06.07.1979 по 31.08.1979 (по дату початку навчання) (1 місяць 25 днів) - робітник радгоспу ім. Чкалова Новотроїцького району (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції №162 відсутній запис на звільнення); за записом №14-№15 - з 04.01.1992 по 10.12.1992 (11 місяців 6 днів) на посаді головного спеціаліста по використанню прогресивних технологій в тваринництві (порушені норми пункту № 2.3. Інструкції №162 відсутній запис на звільнення; та пункт 2.13. Інструкції №162 - не зазначена назва підприємства); за записом №16-№17 з 10.12.1992 по 12.10.1995 (2 роки 10 місяців 2 дні) - директор радгоспу "Сиваський борець" (порушені норми пункту № 4.1. Інструкції №162 не проглядається печатка при звільненні).

Пізніше, рішення №44 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058, було переглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

За результатами перегляду вищезазначеного рішення, на підставі довідок трудового архіву Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 07.09.2021 №02-2/1200 та від 07.09.2021 №02-2/1204, в яких зазначена заробітна плата та накази на прийняття, та звільнення з посиланнями на первинні документи, до страхового стажу Позивача зараховано періоди: -3 04.01.1992 (Наказ №11/2 від 04.01.1992) по 10.12.1992 (Наказ №11/106 від 10.12.1992); з 10.12.1992 (На підставі розпорядження Представника Президента України від 09.12.1992 №11/106-к наказ №5 від 01.02.1993) по липень 1995 (наказ на звільнення відсутній, але зазначений в трудовій книжці). Проте, не зараховано спірний період роботи ОСОБА_1 з 16.07.1995 по 13.10.1995 (непідтвердженням жодним документом) до страхового стажу.

Судом встановлено, що згідно із записами трудової книжки від 12.08.1984 серія НОМЕР_2 : відповідно до запису №1 «зараховано робітником Радгоспу ім. Чкалова Новотроїцького району і направлений на навчання до Одеського сільсько-господарського інституту» за наказом №66к від 06.07.1979. Записами №2 та №3 у трудовій книжці позивача зазначено період навчання в Одеському сільсько-господарському інституті. Запис №4 в трудовій книжці позивача свідчить про те, що його зараховано на посаду «ветеринарного лікаря» у відділ №3 після закінчення навчання в Одеському сільсько-господарському інституті за спеціальністю «Ветеренарія».

Також судом встановлено, що згідно із записами трудової книжки від 12.08.1984 серія НОМЕР_2 позивач працював в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області у період з 11.12.1992-13.10.1995 року позивач працював на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області.

Разом з тим, суд зазначає, що наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція № 58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110.

Відповідно до п. 1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність страхового стажу у позивача.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 по справі №654/890/17 (провадження № К/9901/22832/18).

Крім того, суд зазначає, що що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених положень дає підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Суд вважає, що записи у трудовій книжці є чіткими, перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст не містять, мають реквізити наказів, містить печатки.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки стаж підтверджується основним документом - трудовою книжкою позивача, то спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до страхового стажу.

Позивач просить здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, з моменту настання права на пенсію, а саме з 08.07.2022 р.

Щодо доводів представника позивача про пропуск строку звернення до суду то суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У даному випадку позивач дійсно звернувся до суду 10.01.2024 року (після призначення пенсії у 2022 році.

Однак, варто зауважити, що КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. При цьому, спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058-1V, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх численних постановах, зокрема від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 20.03.2018 у справі №573/1759/17, від 08.08.2019 у справі №646/7115/17 та ін.

Окрім цього, варто звернути увагу, що в даному випадку предметом розгляду є не здійснення перерахунку пенсії позивачу з моменту її призначення не з вини позивача. При цьому, при застосуванні строків у даному випадку потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, зокрема, органом ПФУ, за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати.

У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде способом реалізації права на судовий захист.

Оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган ПФУ протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення, а тому протиправна невиплата пенсії або протиправне невідновлення виплати пенсії, що сталися з вини держави в особі її компетентних органів, можуть бути віднесені до триваючих правопорушень.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень від особи заяви, до якої додано пакет необхідних документів. Відлік строків для звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

Нарахування пенсії в повному обсязі («правильному» розмірі) покладається на відповідний територіальний орган ПФУ, відповідно у протилежному випадку даний орган буде діяти не на підставі, не в межах повноважень і не згідно чинного законодавства. Такі дії визнаються протиправними та вчиняються з вини органу - суб`єкта владних повноважень.

Принцип «належного урядування» є дотичним і до пенсійних спорів. Вочевидь, що таке сталося з неналежного виконання службовими особами держави своїх посадових обов`язків і тому зоною відповідальності саме держави є те, що сума пенсії при призначені, є протиправно недорахована або несвоєчасно перерахована. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, які могли з`явитись лише як наслідок «неналежного урядування». Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і органи ПФУ, зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді невиплати всієї суми недоотриманої пенсії, призначеної у неправильному розмірі або перераховану несвоєчасно, в тому числі застосовуючи обмежений строк звернення за захистом своїх порушених прав, та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Отже, пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у вже зазначеній вище постанові від 26.01.2021 у справі №520/11178/2020, а також у постанові від 14.02.2023 у справі №280/9279/20.

З урахуванням наведеного, позивач не пропустив строк звернення до суду.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, та запобігаючи надмірному формалізму, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки у даному спорі ГУ ПФУ в Чернігівській області невірно обрахований страховий стаж позивача. А тому, з огляду на необхідність захисту порушеного права позивача на належний розмір пенсії, суд дійшов висновку про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №44 від 25.12.2022 про призначення пенсії в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, суд зауважує, що оскільки порушення права позивача відбулось саме ГУ ПФУ в Чернігівській області, а тому обов`язок щодо відновлення порушеного права також лежить на цьому суб`єкті владних повноважень, так як за принципом екстериторіальності саме цей орган вирішував питання про призначення пенсії.

Водночас, позовні вимоги стосовно зобов`язання зарахувати періоди роботи до страхового стажу позивача спрямовані до ГУ ПФУ в Чернігівській не підлягають задоволенню, з огляду на те, що вказаний суб`єкт владних повноважень не приймав відносно позивача жодних рішень.

Водночас, саме по собі скасування спірного рішення у частині обрахунку страхового стажу не відновить порушеного права позивача, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області.

Принагідно суд зазначає, що незважаючи на зарахування до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 період роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області , з огляду на те, що обрахунок кількості страхового стражу належить до дискреційних повноважень пенсійного органу, а тому суд вважає за необхідне вказати про проведення перерахунку страхового стажу позивача, з урахування раніше зарахованих.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м.Херсон, 73005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №44 від 25.12.2022 про призначення пенсії в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи 06.07.1979-31.08.1979 (1 місяць 26 днів) на посаді робітника в Радгоспі ім. Чкалова Новотроїцького району та періоду 16.07.1995-13.10.1995 (2 місяці 28 днів) на посаді директора в Радгоспі «Сивашський Борец» Новотроїцього району Херсонської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 08 липня 2022 року та виплати різницю суми пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка