Справа № 520/35656/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 р. Справа № 520/35656/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 (головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г.) по справі № 520/35656/23

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3"

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3" (далі також - позивач, ТДВ " Спецбуд-3") звернулось до суду з позовом в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративно господарського штрафу № 034751 від 03.10.2023, № 034752 від 03.10.2023 та № 034826 від 12.10.2023, винесеними Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позову зазначає про відсутність порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки зупинені під час перевірки транспортні засоби передані в оренду іншому підприємству, яке і здійснювало перевезення, а тому він не є суб`єктом відповідальності у розумінні вищевказаного закону .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2023 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови про накладення адміністративно господарського штрафу від 03.10.2023 № 034751 та № 034752, від 12.10.2023 № 034826 винесені Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Спецбуд-3" судовий збір у сумі 2 147,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідач не отримав від позивача жодних документів щодо оренди авто, крім того основну інформацію для притягнення особи до відповідальності несуть саме ті документи, які пред`являються водієм під час перевірки.

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено питання правопорушень, зафіксованих у актах проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР 026163 від 14.09.2023 та № АР 026191 від 22.09.2023.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.3,4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013 14.09. 2023 зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, яким перевозився вантаж за товарно - транспортною накладною № 4 від 14.09.2023 встановлено, що здійснення ТЗ перевезення вантажу загальною масою 33,25 т при нормативно допустимій 26,0 т.

В зв`язку з зазначеним відповідачем складено акт від 14.09.2023, за висновками якого зазначено про порушення вимог ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевезення вантажу згідно ТТН №4 від 14.09.2023 року з перевищенням вагових норм, а саме загальна маса ТЗ КАМАЗ складає 33,25 тон при допустимій 26 тон перевантаження складає 27,8%; також у водія відсутнє посвідчення водія.

На підставі акта № АР 026163 від 14.09.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийняті постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з додатковою відповідальністю " Спецбуд-3":

- №034751 від 03.10.2023 у розмірі 17 000 грн (а.с. 106)

- №034752 від 03.10.2023 у розмірі 34 000 грн (а.с. 107)

Також, Відділом проводилась рейдова перевірка на 471 км а/д М-03, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях ( а.с.91) та направлення на перевірку № НР 000937 від 15.09.2023,22.09.2023, під час якої зупинений транспортний засіб марки МАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАЗ, яким перевозився вантаж за товарно - транспортною накладною № 4 від 22.09.2023 встановлено, що здійснення ТЗ перевезення вантажу загальною масою 33,430 т при нормативно допустимій 26,0 т., навантаження на здвоєну вісь склало 27, 590 при нормативно допустимій 18,0 т.

В зв`язку з зазначеним відповідачем складено акт від 22.09.2023, за висновками якого зазначено про порушення вимог ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевезення вантажу згідно ТТН №4 від 22.09.2023 року з перевищенням вагових норм, а фактична маса 33,430 т при нормативно допустимій 26,0 т, що становить 28,5%, навантаження на здвоєну вісь склало 27,590 при нормативно допустимій 18,0 т , перенавантаження складає 53,2%.

На підставі акта № АР 026191 від 22.09.2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №034826 від 12.10.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 51 000 грн (а.с. 32).

Судом також встановлено, що власником транспортних засобів КАМАХ та МАЗ є ТДВ «Спецбуд 3».

Відповідно до договору оренди рухомого майна від 01.09.2023 транспортні засоби КАМАЗ 6520-029, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та MAЗ 551605-271, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , передані позивачем в оренду ТОВ " Спецбуд-3" (а.с. 11-17). Факт передачі транспортних засобів підтверджений актом приймання-передачі від 01.09.2023.

Згідно з товарно-транспортною накладною № 4 від 14.09.2023, встановлено, що: здійснення ТЗ перевезення вантажу загальною масою 33,25 т при нормативно допустимій 26,0 т (перенавантаження складає 27,8%) навантаження на здвоєну вісь склало 27,590 при нормативно допустимій 18,0 т (перенавантаження складає 53,2%) автомобільним перевізником є ТОВ «Спецбуд 3» , за результатами чого cкладений акт № АР 026163 від 14.09.2023 року (а.с. 93 ).

Згідно з товарно-транспортною накладною № 4 від 22.09.2023, встановлено, що: здійснення ТЗ перевезення вантажу загальною масою 33,430 т при нормативно допустимій 26,0 т (перенавантаження складає 28,5%) навантаження на здвоєну вісь склало 27,590 при нормативно допустимій 18,0 т (перенавантаження складає 53,2%) автомобільним перевізником є ТОВ «Спецбуд 3» , за результатами чого cкладений акт № АР 026191 від 22.09.2023 року (а.с. 111).

Не погодившись із постановами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є належним суб`єктом правопорушення та не може нести відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченої ч.1 ст. 60 Закону № 2344-III, з огляду на те, що не є автомобільним перевізником.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-ІІІ) визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

За приписами ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

За текстом ч. 1 ст. 34 закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Правила технологічних перевезень вантажів транспортними засобами затверджуються керівництвом виробничого об`єкта.

Згідно із ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп.пп. 11.1, 11.3, 11.5 п. 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 (далі Правила) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Судовим розглядом встановлено, що 14.09.2023 та 22.09.2023 перевезення вантажу здійснювалося транспортними засобами КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та МАЗ 551605-271, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , які належать на праві власності позивачу та перебувають з 01.09.2023 в користуванні ТОВ " Спецбуд-3" відповідно до договору оренди рухомого майна від « 01» вересня 2023 року .

Факт передачі рухомого майна підтверджується Актом приймання передачі об`єкта оренди від 01.09.2023 , оплата орендної сплати підтверджується платіжним дорученням № 1363 від 23.11.2023 року на суму 26000.00 грн., Актом прийому передачі послуг оренди № 1 від 30.11.2023 за вересень листопад 2023 року від 30.11.2023.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції у період з 01.09.2023 по 30.11.2023 включно, транспортні засоби КАМАЗ 6520-029, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та МАЗ 551605-271, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , належні ТДВ «Спецбуд 3» відповідно, перебували у володінні та користуванні ТОВ «Спецбуд 3» на підставі договору оренди від 01.09.2023 .

Також, згідно товарно-транспортних накладних № 4 від 14.09.2023 та № 4 від 22.09.2023 автомобільним перевізником зазначено саме ТОВ «Спецбуд 3» ().

Вказані накладні надавалися водіями під час проведення рейдової перевірки , про що також свідчать посилання в акті № АР 026163 від 14.09.2023 року.

Спірними постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу на позивача, як перевізника накладено штраф .

Відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників, яким у межах спірних правовідносин є ТОВ «Спецбуд 3» на підставі договору оренди від 01.09.2023.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.02.2023 року по справі № 240/22448/20.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем , при прийняття постанови не надано належної оцінки наданих на перевірку документам із відомостями про автомобільного перевізника, зокрема товарно транспортним-накладним, договору оренди.

Колегія суддів зазначає, що інформація про ТДВ «Спецбуд 3» як автомобільного перевізника, не була зазначена у товарно-транспортній накладній № 4 від 22.09.2023, якою оформлено перевезення вантажу. Перевізником вантажу, відповідно до ТТН є ТОВ «Спецбуд 3», (а.с. 26).

Доводи Відповідача, що власником транспортного засобу, яким перевозився вантаж, є ТДВ «Спецбуд 3», колегія суддів вважає не достатніми для притягнення до відповідальності.

Крім того, вказана обставина має значення для з`ясування питання законності користування транспортним засобом для перевезення вантажу, але не особи, яка має відповідати за перевезення вантажу без оформлення відповідних документів.

Відповідальною особою є автомобільний перевізник, визначити якого можна на підставі документів, якими підтверджується укладення договору перевезення вантажу.

В обсязі встановлених обставин у цій справі таким документом були товарно-транспортні накладні, які містили відомості про автомобільного перевізника ТОВ «Спецбуд 3». Проте, відповідач зосередив увагу на реєстраційних документах на транспортний засіб, внаслідок чого застосував адміністративно-господарський штраф щодо позивача ТДВ «Спецбуд 3, як власника транспортних засобів .

Отже, на час спірних правовідносин транспортні засоби, належні позивачу, перебували в користуванні у ТОВ «Спецбуд 3» на підставі договору оренди, який є чинним, недійсним не визнавався, то саме наймач ТОВ «Спецбуд 3» є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ , а не позивач.

Доводи апелянта про не надання водієм під час перевірки документів, які підтверджують використання транспортного засобу ТОВ «Спецбуд 3» на законних підставах, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання судом оцінки правопорушенням, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідачем не вірно визначено суб`єкт відповідальності. Оцінку правопорушенням може бути надана під час притягнення до відповідальності належного суб`єкта правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності постанов про накладення адміністративно господарського штрафу від 03.10.2023 № 034751 та № 034752 та від 12.10.2023 № 034826.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає про не доведення відповідачем обставин, що у спірних правовідносинах позивач діяв в якості автомобільного перевізника.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі № 520/35656/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова