Справа № 160/318/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2024 рокуСправа №160/318/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
03.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, починаючи з 16.09.2023 року.
В обгрунтування позовних вимог представником позивача вказано, що оскаржувані рішення про відмову зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, починаючи з 16.09.2023 року, є протиправним.
Ухвалою від 08.01.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України .
Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином посвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 .
01.02.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в Одеській області, в якому зазначено на безпідставності позовних вимог, зважаючи на відсутність необхідного страхового стажу.
19.02.2024 року у справі зареєстровано відзив на позов, який поданий ГУ ПФУ в Харківській області, яким заперечується проти задоволення позовних вимог, так як відсутні законні підстави для врахування спірного періоду до страхового стажу позивача.
06.03.2024 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, та до якого долучено витребувані судом матеріали пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
16.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).
Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 22.09.2023 року №87 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до наданих до заяви документів та даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб, загальний стаж позивача складає 22 роки 0 місяців 22 дні. При розрахунку стажу для визначення права на призначення пенсії не зараховано до страхового стажу період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року відповідно до довідки №296 від 20.12.2022 року, оскільки довідка не відповідає правилам підтвердження стажу роботи, не містить підстави видачі як передбачено п. 24 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Позивач 17.10.2023 року повторно звернулась із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 24.10.2023 року №87 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, зважаючи на відсутність необхідного страхового стажу. При розрахунку стажу для визначення права на призначення пенсії не зараховано до страхового стажу період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року, оскільки згідно з завіреними копіями наказів №528 від 22.08.1985 року та №24 від 24.03.1993 року ім`я заявниці зазначене у вказаних документах як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 » відповідно до паспортних даних серії АН306185.

Вважаючи оскаржувані рішення пенсійних органів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 року таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до матеріалів справи станом на дату звернення позивача до пенсійних органів із заявами від 16.09.2023 року та від 17.10.2023 року про призначення пенсії за віком їй виповнилось 60 років, однак страховий стаж становить 22 року 22 дні, а страховий стаж для визначення права на пенсію 25 років 27 днів, чого недостатньо за положеннями вищевказаної статті.

Пенсійними органами, що розглядали заяви позивача за принципом екстериторіальності відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року, так як:

- відповідно до довідки №296 від 20.12.2022 року, яка не відповідає правилам підтвердження стажу роботи, не містить підстави видачі як передбачено п. 24 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637;

- згідно з завіреними копіями наказів №528 від 22.08.1985 року та №24 від 24.03.1993 року ім`я заявниці зазначене у вказаних документах як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_2 » відповідно до паспортних даних серії АН306185.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а довідки надаючи у разі відсутності у трудовій книжці відповідних записі.

Як встановлено судом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):

- запис №2: 22.08.985 року прийнята у відділ головного технолога інженером-конструктором (наказ №528 від 22.08.1985 року);

- запис №3: 01.12.1988 року інженером-конструктором третьої категорії в тому ж відділі (наказ «564 від 01.12.1988 року);

- запис №4: 24.03.1993 року звільнена за власним бажанням (наказ №24 від 24.03.1993 року).

06.10.2023 року АТ «ДЕВЗ» було видано довідку №139, якою підтверджується те, що позивач 22.08.1985 року була прийнята на Дніпровський електробудівний завод інженером-конструктором у відділ головного технолога (наказ №528 від 22.08.1985 року); 01.12.1988 року переведена інженером-конструктором третьої категорії в тому ж відділі (наказ №564 від 01.12.1988 року); 24.03.1993 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ №24 від 24.03.2993 року). Вказана довідка видана на підставі записів у особовій картці ОСОБА_1 . До довідки додано завірені копії наказів №528 від 22.08.1985 року, №564 від 01.12.1988 року, №24 від 24.03.2993 року.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено сплату страхових внесків за позивача у спірний період.

Таким чином, матеріалами справи належним чином підтверджено спірний період роботи позивача.

Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Верховного Суду від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а та від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі №754/14898/15-а, зауважив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Разом з цим, відповідно до 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Проте пенсійні органи не скористались правом на отримання додаткових документів.

Таким чином, оскаржувані рішення пенсійних органів є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, починаючи з 16.09.2023 року.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Як встановлено судом, страховий стаж позивача станом на дату звернення до із заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням вищевказаного періоду становить більше 30 років.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком.

Щодо дати, з якої позивачу має бути призначена пенсія, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що позивач звернувся до пенсійних органів із заявою про призначення пенсії 16.09.2023 року.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії з 16.09.2023 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.09.2023 року №87, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24.10.2023 року №87, щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, починаючи з 16.09.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1985 року по 24.03.1993 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, починаючи з 16.09.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 484,48 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко