Справа № 296/3462/24
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача адвоката Остапенка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Остапенко Сергій Олександрович звернувся до суду з вказаним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕНА №1830583 від 05.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування позову вказує, що постанову від 05.04.2024, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП вважає протиправною. Зазначає, що позивач рухався по автомобільній дорозі Т0603 із с. Рижани до автомобільної дороги Р28 Коростень-Житомир, під`їжджаючи до відповідного перехрестя зупинився перед знаком 2.2. "проїзд без зупинки заборонено", проте оскільки з цього місця була обмежена оглядовість на автомобільну дорогу Р28, продовжив рух та знову зупинився безпосередньо перед перехрестям доріг. Після чого був зупинений співробітником поліції, яким повідомлено про порушення вимог дорожнього знаку 2.2. "проїзд без зупинки заборонено". Вказує, що співробітником поліції було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, оскільки позивачу не було роз`яснено його права та обов`язки, а також не було вручено самої постанови. Крім того, на ділянці дороги, по якій рухався позивач, перед знаком 2.2. були відсутні знак 2.1. та табличка 7.1.2., як передбачено пунктом 14.4.3 Державного стандарту технічних умов №4100:2021 "Безпека дорожнього руху "ЗНАКИ ДОРОЖНІ" Загальні технічні умови. Правила застосування".

Ухвалою від 19.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16.05.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить розгляд справи здійснити без участі представника ГУНП в Житомирській області та ухвали судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Зазначає, що доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази. Вказує, що позивачу було роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Поряд з цим позивачем до матеріалів адміністративного позову додано копію оскаржуваної постанови, з чого вбачається, що його право на ознайомлення з матеріалами справи було дотримане в повному обсязі. Також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок у даному випадку патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику на місці розгляду адміністративної справи правової допомоги шляхом надання йому фахівця в області права. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, яким позивач скористався. Отже, аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з роз`ясненням суті скоєного адміністративного правопорушення, наданням (роз`ясненням) позивачу його прав, можливості подання заперечень (клопотань), залучення спеціаліста в галузі права (адвоката). Щодо витрат на правничу допомогу, то такі витрати задоволенню не підлягають з тих підстав, що жодними документами на підтверджені. До відзиву долучено оптичний диск з відео записами з нагрудної камери працівників поліції та відео реєстратора службового автомобіля (а.с.28-33).

28.05.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Остапенко С.О. надав до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що на даному відеозаписі не зафіксовано ні сам дорожній знак "2.2.", ні реєстраційні номера транспортних засобів, ні особи водіїв, та відсутні будь-які інші ідентифікуючі дані, в зв`язку з чим даний відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Щодо відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора), то з наданого відеозапису вбачається, що співробітник поліції забрав документи, запитав місце проживання позивача, оголосив суму штрафу та виніс постанову, після чого лише роз`яснив строки на оскарження. Таким чином, вказане підтверджує, що співробітником поліції не було роз`яснено позивачу його права, також не досліджувалися докази і не вирішувалися клопотання. Також звернув увагу, що на ділянці дороги, по якій рухався позивач, перед знаком 2.2. були відсутні знак 2.1. та табличка 7.1.2., як передбачено пунктом 14.4.3 Державного стандарту технічних умов №4100:2021 "Безпека дорожнього руху "ЗНАКИ ДОРОЖНІ" Загальні технічні умови. Правила застосування" та вказане не спростовано відповідачем. Щодо витрат на правничу допомогу, то до матеріалів позовної заяви надані всі необхідні документи на підтвердження витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив просить розгляд справи здійснити без участі представника ГУНП в Житомирській області.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕНА №1830583 від 05.04.2024, винесеної поліцейським відділення поліції №4 (смт Хорошів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 340 грн.

Згідно постанови, 05.04.2024 о 12 год. 41 хв. на автодорозі Виступовичі- Могилів-Подільський водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "MERCEDES-BENZ GL 320 CDI", д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимоги дорожнього знаку 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" та проїхав без зупинки, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Судом також досліджено відеозапис події, яка сталась 05.04.2024, за участю ОСОБА_1 , долучений представником відповідача до відзиву.

З відеозапису "document_661656246" з відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі, вбачається, що на даному відеозаписі не зафіксовано ні сам дорожній знак "2.2.", ні реєстраційні номера транспортного засобу, ні особи водіїв та відсутні будь-які інші ідентифікуючі дані, у зв`язку з чим суд не бере до уваги вказаний відеозапис як доказ по справі.

З відеозапису "Х700000__0004" з нагрудної камери (відеореєстратора) вбачається, що співробітник поліції представився, попросив пред`явити документи, запитав місце проживання позивача, оголосив суму штрафу та виніс постанову, після чого лише роз`яснив строки на оскарження. Разом з тим, поліцейський не роз`яснив позивачу його права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 8.4 (б) ПДР України - знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги (д.з. 2.2 Проїзд без зупинки заборонено. Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.).

Відповідно до пункту 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за цією статтею настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу

Суд вважає неповноважними твердження представника відповідача, що доказом вчинення адміністративного правопорушення є сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений, проте ніяк не доказом у справі.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Із наданих представником відповідача відеозаписів не можливо зробити безсумнівний висновок, що поліцейським зафіксовано факт не виконав вимоги знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" п.8.4 (б) ПДР України саме відповідачем.

Крім того, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (Пункт 32 Постанови ВС від 15.05.2019 у справі № 537/2088/17).

Також за наслідками перегляду відеозаписів судом встановлено, що поліцейським не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейський на порушення статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення не роз`яснив ОСОБА_1 його права.

Суд зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні (Постанова ВС від 05.03.2020 у справі№ 607/7987/17).

Не роз`яснення поліцейським прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також суд бере до уваги доводи позивача про відсутність знака 2.1. з табличкою 7.1.2. перед перехрестям, у разі встановлення знака 2.2., що підтверджується відповіддю Служби відновленя та розвитку інфраструктури у Житомирській області Агенства відновлення на адвокатський запит представника позивача про організацію дорожнього руху на ділянці дороги Т-06-03/М -21/.

Таким чином, оскільки наявні у справі докази не доводять винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову належить скасувати, а позов в цій частині задовольнити.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №588/589/16-а (провадження №К/9901/34755/18) сформовано позицію, що системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договору про надання правничої допомоги від 15.04.2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Остапенком С.О., акту виконаних робіт (надання послуг), а також інформації про переказ коштів, суд дійшов висновку про доведеність понесених витрат у сумі в сумі 2500,00 грн.

Разом з тим, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що понесені витрати слід зменшити, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Щодо судового збору

Зважаючи на часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у даній справі у сумі 302,80 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1830583 від 05 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О. Й. Адамович