Справа № 620/7403/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 червня 2024 року Чернігів Справа № 620/7403/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення у розмірі 346 983,75 грн; зобов`язання Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення у розмірі 346 983,75 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 дану позовну заяву було залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 позивачем було подано заяву, в якій просив відраховувати строк звернення до суду з 29.05.2024, оскільки на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі № 620/17777/23 йому 29.05.2024 виплачено середній заробіток.

Суд не приймає до уваги вказані пояснення, зважаючи на наступне.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Верховний Суд України у постанові від 17.02.2015 (справа № 21-8а15), з-поміж іншого, зазначив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Згідно статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі № 620/17777/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024, позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, стягнути з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.06.2022 по 26.06.2022 в розмірі 9262,62 грн. з відрахуванням з вказаної суми установлених податків та інших обов`язкових платежів, в решті позову відмовлено.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є нарахування та виплата позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми невиплаченої індексації грошового забезпечення, нарахованої згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 620/8857/22.

При цьому, виплата відповідачем позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі № 620/17777/23 не змінює початок перебігу строку звернення до суду у даній справі, який, як було встановлено судом в ухвалі від 27.05.2024, слід відраховувати з 09.12.2023.

При цьому, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 22.05.2024, тобто з пропуском трьохмісячного строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що на дату подання даного позову (22.05.2024) рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі № 620/17777/23 не набрало законної сили, та, як наслідок, не могло бути підставою для звернення до суду.

В той же час, позивач не позбавлений права звернення до суду з новим позовом для захисту своїх прав.

Таким чином, позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2024 не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Положеннями пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія БАРГАМІНА