Справа № 380/8515/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/8515/23 пров. № А/857/23668/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Костецький Н.В.), ухвалене в порядку письмового провадження в м.Львів 06 листопада 2023 року, повний текст складено 06 листопада 2024 року у справі № 380/8515/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, просив: визнати протиправним та скасувати наказ №210-к/тр від 11 квітня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_2 » з посади начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»); поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління з моменту винесення рішення суду; стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши матеріали дисциплінарної справи щодо позивача суд встановив, що в порушення вимог п.п. 21-23, 33 Порядку №1039, дисциплінарною комісією відповідача не оформлялись відповідні протоколи засідань комісії під час вирішення питань та прийняття рішень щодо початку розгляду дисциплінарної справи та про початок формування дисциплінарної справи; щодо прийняття рішення про наявність чи відсутність у діях позивача як державного службовця, дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; щодо прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи. Суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що головний спеціаліст ВПІПР ОСОБА_3 вимагала у позивача, як начальника ВПІПР та її безпосереднього керівника, письмового підтвердження усного доручення позивача про необхідність роботи із документами у СЕД «Мегаполіс» під обліковим записом позивача із використанням його електронно-цифрового підпису та його паролю. Крім цього, в матеріалах відсутні докази того, що головний спеціаліст ВПІПР ОСОБА_3 повідомляла вище керівництво ГУ ДМС України у Львівській області про завідомо незаконне доручення позивача. Суд першої інстанції встановив, що подання дисциплінарної комісії ГУ ДМС у Львівській області щодо позивача направлено начальнику Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області доповідною запискою голови дисциплінарної комісії від 31.03.2023 №4601.6/4007-23. При цьому, оскаржуваний наказ прийнято відповідачем 11.04.2023, тобто понад 10 календарних днів з дня отримання подання дисциплінарної комісії, що свідчить про недотримання відповідачем вимог ч. 1 ст. 77 Закону № 889-VІІІ.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року та в позові відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачем оформлялися протоколи засідань дисциплінарної комісії. На вимогу суду першої інстанції відповідач надав лише дисциплінарну справу як це вказав суд. Скаржник вказує, що не відповідає дійсності встановлення судом відсутність пояснень позивача перед прийняттям рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що поза увагою суду першої інстанції залишено наказ відповідача «Про прийняття рішення про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення» від 10.04.2023 №187 к/т, який позивач не оскаржував в судовому порядку та судом не досліджувався.

В судовому засіданні 17.04.2024 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та в позові відмовити. Позивач щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити рішення суду першої інстанції в силі.

В судовому засіданні 17.04.2024 оголошено перерву до 15.05.2024, проте сторони повноважних представників 15.05.2024 в судове засідання не забезпечили, що стало підставою продовження перерви в судовому засіданні до 05.06.2024.

Сторони повноважних представників вдруге в судове засідання 05.06.2024 не забезпечили, належним чином повідомлений про розгляд справи. Подані клопотання сторонами про відкладення розгляду справи суд визнав необґрунтованими та продовжив розгляд справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04.07.2012 року працював в Головному управлінні Державної міграційної служби України у Львівській області, з 18.10.2019 переведений на посаду начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 24.02.2023 №66-к/тм «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 » порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача, створено дисциплінарну комісію. Дисциплінарній комісії доручено підготувати подання та скерувати на розгляд начальнику ГУ ДМС України у Львівській області до 23.03.2023 року. Підставою для прийняття наказу зазначено доповідну записку голови дисциплінарної комісії завідувача сектору стандартів роботи та контролю якості ОСОБА_4 .

Відповідно до доповідної записки голови дисциплінарної комісії ОСОБА_5 від 23.02.2023, поданої на ім`я начальника ГУ ДМС України у Львівській області, наказом ГУ ДМС у Львівській області від 14.02.2023 №50-к/тм порушено дисциплінарне провадження стосовно начальнику відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ОСОБА_2 на підставі висновку та пропозицій за результатами проведення службової перевірки щодо фактів виявлення недоліків у відділі з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління від 14.02.2023 №4601.1'1763-23.

Відповідно до п. 2 пропозицій даного висновку комісія по службовій перевірці встановила, що начальником відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації ОСОБА_6 вчинено ряд дисциплінарних проступків, передбачених п.1, 2, 5, 7 ст. 65 Закону України «Про державну службу». Комісія по службовій перевірці запропонувала в межах дисциплінарного провадження дослідити наявність в діях державного службовця чотири склади дисциплінарних проступків, за вчинення яких передбачені різні види дисциплінарних стягнень. Запропоновано керівнику відповідача виділити в окремі дисциплінарні провадження імовірні факти порушення правил етичної поведінки державних службовців та перевищення службових повноважень, а саме: з питань недотримання норм етичної поведінки державного службовця; з питань неналежного використання кваліфікованого електронного підпису, з метою організації належного здійснення дослідження наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 окремих складів дисциплінарних проступків, їх характеру і тяжкості та ступеню вини державного службовця.

Відповідно до Висновку за результатами проведення службової перевірки щодо фактів виявлення недоліків у відділі з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області, без дати та номера, на виконання наказу ГУ ДМС у Львівській області від 31.01.2023 № 10 «Про проведення службової перевірки» призначено комісію для проведення службової перевірки щодо фактів виявлення недоліків у відділі з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління, а саме: виявлення в кабінеті №7 значної кількості паспортних документів не продироколених та відносно яких не внесено інформація до ЄІАС УПМ ДМС України. Службову перевірку проведено у період з 31.01.2023 по 13.02.2023. В процесі перевірки, зокрема, встановлено факти неналежного використання ОСОБА_1 свого кваліфікованого електронного підпису, що забезпечує обробку інформації відповідно до своїх функціональних обов`язків, а саме: передавати у будь-якому вигляді або повідомляти особисті ідентифікатори і паролі доступу іншим особам, у тому числі й своїм керівникам, надавати доступ до ІТС з робочої станції, з якої введені його ідентифікатори і паролі доступу, іншим особам та використовувати отриману інформацію в цілях не передбачених їх посадовими інструкціями є грубе порушення наказу ДМС України № 354 від 24.12.2014 «Про затвердження інструкції з питань доступу користувачів до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є Державна міграційна служба України».

Наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 21.03.2023 №130-к/тм «Про продовження терміну дисциплінарного провадження» продовжено термін дисциплінарного провадження до 31.03.2023 року, відкритого відносно позивача наказом відповідача від 24.02.2023 №66-к/тм.

За результатами розгляду дисциплінарної справи щодо позивача, дисциплінарною комісією відповідача 31.03.2023 підготовлено відповідне подання.

Згідно подання, з метою актуалізації інформації щодо фактів перевищення службових повноважень в діяльності позивача як начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління (далі ВПІПР), в межах дисциплінарного провадження скеровано запит Департаменту інформатизації, телекомунікацій та захисту інформації ДМС України з метою надання інформації щодо наявності або відсутності фактів користування кваліфікованого електронного підпису в СЕД «Мегаполіс» за період перебування на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю начальника ВПІПР ОСОБА_2 .

За результатами запиту встановлено, що в період перебування на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю начальника ВПІПР ОСОБА_2 , виявлено факти порушень користування робочим обліковим записом з допомогою кваліфікованого електронного підпису в СЕД «Мегаполіс» ОСОБА_1 (логін - lv_a.kadykalo), а саме: з 01.10.2022 по 14.10.2022 - 68 внутрішніх та 6 вихідних документів; з 21.11.2022 по 02.12.2022 - 54 внутрішніх та 15 вихідних документів; з 10.01.2023 по 20.01.2023 - 123 внутрішніх та 24 вихідних документи; з 31.01.2023 по 14.02.2023 - 176 внутрішніх та 16 вихідних документи.

Згідно листа Департамента інформатизації, телекомунікацій та захисту інформації ДМС України від 24.03.2023 № 7.4/376-23 встановлено, що протягом нижчезазначених періодів здійснено входи за допомогою облікованого електронного підпису ОСОБА_2 , під час його відсутності на робочому місці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в його обліковий запис СЕД «Мегаполіс», а саме: 27.09.2023 -14.10.2023 - 17 раз здійснено вхід в СЕД «Мегаполіс» та підписано за допомогою КЕП ОСОБА_2 94 внутрішніх (документи №4652/5284-22 - 4652/5558-22) та 11 вихідних (4652-2705/4652.1-22 - 4652- 2782/4652.1 -22); 21.11.2023 - 02.12.2023 - 24 рази здійснено вхід в СЕД «Мегаполіс» та за допомогою КЕП ОСОБА_2 54 внутрішніх та 15 вихідних документів; 10.01.2023-19.01.2023 - 27 раз здійснено вхід та підписано 109 внутрішніх та 24 вихідних документів; 20.01.2023 - 1 вхід в СЕД «Мегаполіс» та підписано 14 внутрішніх документів; 31.01.2023 - 4 входи в систему СЕД «Мегаполіс», підписано 24 внутрішніх та 7 вихідних документів; 01.02.2023 - 13.02.2023 - 32 входи в СЕД «Мегаполіс», підписано 115 внутрішніх та 7 вихідних документів.

Листом голови дисциплінарної комісії відповідача від 02.03.2023 №4601.5/2604-23 позивача запрошено на засідання дисциплінарної комісії 08.03.2023. У відповідь позивач, листом від 08.03.2023 №4652/1686-23, повідомив голову дисциплінарної комісії про проведення засідання без його участі у зв`язку із особистими обставинами та просив надіслати питання, які виникли в дисциплінарної комісії в ході розгляду дисциплінарного провадження, йому письмово через СЕД «Мегаполіс».

У зв`язку з неявкою позивача на засідання дисциплінарної комісії 08.03.2023, комісією визначено ряд питань, на які необхідно надати пояснення для встановлення обставин, які стали підставою відкриття дисциплінарного провадження.

Дисциплінарною комісією скеровано позивачу листа від 08.03.2023 № 4601.5/2834-23 щодо надання письмових пояснень.

У відповідь, позивач листом від 13.03.2023 №4652/1923-23 повідомив дисциплінарну комісію про те, що факти викладені в дисциплінарному проваджені щодо входу в обліковий запис під його ім`ям у СЕД « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконані дії з документами за періоди вказані у дисциплінарному проваджені йому не відомо та стало відомо виключно після відкриття даного дисциплінарного провадження. Додатково позивач поінформував, що пароль та особистий електронно цифровий ключ до СЕД « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належно зберігався в службовому приміщені за адресою АДРЕСА_1 та особисто позивачем нікому не передавався, тому не може пояснити можливий вхід під час перебування його на лікарняному під його логіном.

З метою виявлення працівників ВПІПР, які входили за допомогою кваліфікованого електронного підпису начальника ВПІПР ОСОБА_7 в період відсутності останнього на робочому місці у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, дисциплінарною комісією відповідача проаналізовано надану інформацію Департаменту інформатизації, телекомунікацій та захисту інформації ДМС України від 24.03.2023 № 7.4/376-23 та встановлено, що вхід в систему СЕД « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбувався з службового комп`ютера з IP адресою 10.0.116.100, який закріплений за головним спеціалістом ВПІПР ОСОБА_8 .

Дисциплінарною комісією скеровано запит № 4601.5/3840-23 від 29.03.2023 головному спеціалісту ВПІПР ОСОБА_8 з метою надання пояснень щодо використання нею електронного кваліфікованого ключа ОСОБА_7 в СЕД «Мегаполіс».

Згідно отриманих письмових пояснень 29.03.2023 від головного спеціаліста ВПІПР ОСОБА_8 , комісія встановила, що начальник ВПІПР ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, під примусом звільнення останньої з роботи змусив всупереч чинному законодавству та посадових обов`язків, ОСОБА_10 вести документообіг в СЕД «Мегаполіс», надавши їй логін та пароль до системи та кваліфікований електронний підпис та флеш носій разом із паролем, який вона використовувала для опрацювання та затвердження документів починаючи з вересня 2022 року по даний час за відсутності чи присутності ОСОБА_7 на робочому місці.

У своєму поясненні від 29.03.2023 № 4650/3040-23, безпосередній керівник позивача ОСОБА_11 зазначила, що обставини щодо передачі ОСОБА_6 свого флеш носія працівнику ВПІПР стали їй відомі вже в процесі проведення службової перевірки за фактом втрати бланків паспортних документів. Пояснила, що ОСОБА_9 неодноразово надав пояснення у зв`язку із порушенням терміну розгляду документів та зазначав, що самостійно здійснює контроль за роботою підрозділу в частині організації документообігу згідно своєї посадової інструкції.

В межах дисциплінарного провадження комісією встановлено продовжуваний дисциплінарний проступок, а саме порушення п. 3.3, абз. 2-4 п. 3.4, п. 3.7, п. 3.8 Інструкції з питань доступу користувачів до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є Державна міграційна служба України, затвердженої наказом Державної міграційної служби України від 24.12.2014 №354. Також дисциплінарною комісією встановлено порушення позивачем вимог п.п. 1, 3 розділу 3 «Основні посадові обов`язки» посадової інструкції начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області, затвердженої 14.07.2021 року, та пп. 6.1.1, 6.1.2, 6.2.1, 6.2.2 розділу 6, пп. 8.2., 8.4. розділу 8 Положення про відділ питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області, затвердженого наказом ГУ ДМС у Львівській області від 17.10.2019 №288.

Крім цього, дисциплінарна комісія відповідача встановила порушення позивачем пп. 1, 6, 7, 8 пункту 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», а саме в частині недотримання ним Конституції та законів України, так як державний службовець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечення в межах наданих повноважень ефективного виконання завдань і функцій державних органів; сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків та виконання рішень державних органів, наказів (розпоряджень), доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

На підставі аналізу інформації, отриманої в ході розгляду дисциплінарною комісією в рамках дисциплінарного провадження, комісія прийшла до висновку про недбале, вкрай формальне ставлення керівника підрозділу ВПІПР ОСОБА_1 до виконання своїх посадових обов`язків та умисне недотримання вимог наказів, доручень керівництва ГУ ДМС у Львівській області, що призвело до перевищення службових повноважень в частині надання доступу до облікового запису СЕД «Мегаполіс» та кваліфікованого електронного підпису в період відсутності ОСОБА_1 на робочому місці всупереч чиннному законодавству.

Дисциплінарна комісія опрацювала надані матеріали в межах дисциплінарного провадження по факту перевищення ОСОБА_12 . службових повноважень щодо надання ОСОБА_13 доступу до його облікового запису СЕД «Мегаполіс» та кваліфікованого електронного підпису, та встановила порушення позивачем п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення. Дисциплінарною комісією враховано характер і тяжкість вчиненого дисциплінарного проступку, ступінь вини державного службовця, враховано неодноразове порушення ним своїх посадових обов`язків в службовій діяльності, ставлення до служби та наявність діючого стягнення згідно наказу ГУ ДМС у Львівській області від 29.03.2023 №148/к/тм.

У поданні дисциплінарною комісією запропоновано притягнути начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку в частині перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення та застосувати до ОСОБА_7 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби.

Наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 11.04.2023 №210-к/тр «Про звільнення ОСОБА_2 » звільнено начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області Кадикала Андрія, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» за вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, а саме перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 11.04.2023 №210-к/тр про звільнення та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Згідно частини 1 ст. 3 Закону №889-VIII, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 2 - 3 ст. 5 Закону №889-VIII передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Частиною першою статті 83 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Як передбачено п.4 ч.1 ст.87 Закону №889-VIII, однією з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Частиною першою ст.64 Закону №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком, відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ, є, зокрема, перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення (п. 7).

Положеннями ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VІІІ визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII).

За правилами ст. 68 Закону № 889-VІІІ, дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із ч. 1, 9-11, ст. 69 Закону № 889-VІІІ, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 ст. 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 1 і 2 ст. 77 Закону № 889-VІІІ).

Як це правильно зазначив суд першої інстанції, у межах спірних правовідносин застосування дисциплінарного стягнення до позивача зумовлене порушенням п. 3.3, абз. 2-4 п. 3.4, п. 3.7, п. 3.8 Інструкції з питань доступу користувачів до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є Державна міграційна служба України, затвердженої наказом Державної міграційної служби України від 24.12.2014 №354; вимог п.п. 1, 3 розділу 3 «Основні посадові обов`язки» посадової інструкції начальника відділу з питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області, затвердженої 14.07.2021 року, та пп. 6.1.1, 6.1.2, 6.2.1, 6.2.2 розділу 6, пп. 8.2., 8.4. розділу 8 Положення про відділ питань ідентифікації, паспортизації та реєстрації Львівського міського управління ГУ ДМС у Львівській області, затвердженого наказом ГУ ДМС у Львівській області від 17.10.2019 №288; пп. 1, 6, 7, 8 пункту 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», а саме в частині недотримання ним Конституції та законів України, так як державний службовець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечення в межах наданих повноважень ефективного виконання завдань і функцій державних органів; сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків та виконання рішень державних органів, наказів (розпоряджень), доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Підставою для призначення дисциплінарного провадження, як це встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, стала доповідна записка голови дисциплінарної комісії завідувача сектору стандартів роботи та контролю якості ОСОБА_5 від 23.02.2023, згідно якої, за результатами проведення службової перевірки, начальнику ГУ ДМС України у Львівській області запропоновано виділити в окремі дисциплінарні провадження імовірні факти порушення правил етичної поведінки державних службовців та перевищення службових повноважень, а саме: з питань недотримання норм етичної поведінки державного службовця; з питань неналежного використання кваліфікованого електронного підпису, з метою організації належного здійснення дослідження наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 окремих складів дисциплінарних проступків, їх характеру і тяжкості та ступеню вини державного службовця.

Так, частина 1 статті 71 Закону № 889-VIII встановлює, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 р. № 1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок №1039). Цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Відповідно до пунктів 10-12 Порядку №1039 дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Члени дисциплінарної комісії мають право одержувати пояснення від державного службовця та від інших осіб щодо обставин справи, одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших державних органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів дисциплінарної справи, одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються дисциплінарного провадження.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1039 усі рішення Комісії, дисциплінарної комісії ухвалюються простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів. Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають один голос та можуть голосувати «за» або «проти».

Згідно пункту 24 Порядку №1039, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

У пункті 25 Порядку №1039 зазначено перелік документів, які повинна містити дисциплінарна справа, серед основних: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно із пункту 34 Порядку №1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Пунктом 35 Порядку №1039 визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону. У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень. Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу. У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення (п. 35 Порядку №1039).

Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Як це вбачається з матеріалів справи, наказом Державної міграційної служби України від 24.12.2014 №354 затверджено Інструкцію з питань доступу користувачів до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є Державна міграційна служба України (далі - Інструкція), яка визначає організаційні заходи з порядку надання доступу користувачів до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, їх інформаційних підсистем (далі - ІТС), власником або розпорядником яких є Державна міграційна служба України.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції, логін (ідентифікатор) індивідуальна інформація, що є послідовністю символів, яка вводиться користувачем через обладнання вводу інформації для його ідентифікації в системі; пароль доступу конфіденційна інформація, що є послідовністю символів, яка вводиться користувачем через обладнання вводу інформації, перш ніж йому буде надано доступ до системи або до інформації.

Пунктом 3.3 Інструкції встановлено, що використання різними користувачами одного облікового запису не допускається. Це правило діє і в тому разі, коли користувачі мають однакові повноваження на доступ до ІТС.

Згідно абз. 2-4 п. 3.4 Інструкції користувачам забороняється зокрема, передавати у будь-якому вигляді або повідомляти особисті ідентифікатори і паролі доступу іншим особам, у тому числі й своїм керівникам; зберігати пароль доступу на будь-яких носіях інформації та в загальнодоступних місцях, що дає змогу іншим особам отримати інформацію про цей пароль; надавати доступ до ІТС з робочої станції, з якої введені його ідентифікатори і паролі доступу, іншим особам, у тому числі й своїм керівникам.

Окрім того, згідно пунктів 3.5-3.6 Інструкції, на період відсутності на робочому місці користувачі зобов`язані закривати свій доступ до ІТС шляхом виходу із системи. У разі виявлення випадків доступу до ІТС користувач зобов`язаний негайно повідомити усно і протягом однієї години довести письмово своєму керівнику та повідомити адміністратора безпеки. Користувач ІТС відповідає за збереження змісту робочого пароля та дій, здійснених від імені його облікового запису.

Відповідно до п. 3.7 Інструкції керівники структурних підрозділів апарату ДМС, її територіальних органів, самі користувачі зобов`язані виконувати вимоги цієї Інструкції щодо зберігання та використання отриманої інформації за призначенням.

Згідно п. 3.8 Інструкції Користувач ІТС відповідає за збереження змісту робочого пароля та дії, здійснені від імені його облікового запису та зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства України про інформацію та захист персональних даних.

Відповідно до п. 6 Інструкції з правил управління паролями в ІТС ДМС, яка є додатком до Інструкції, передача паролів за допомогою відкритих каналів зв`язку або голосом, запис паролів в будь-якому вигляді (на магнітні, паперові або інші носії) категорично забороняється.

Дослідивши матеріали дисциплінарної справи щодо позивача, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог п.п. 21-23, 33 Порядку №1039, дисциплінарною комісією відповідача не оформлялись відповідні протоколи засідань комісії під час вирішення питань та прийняття рішень щодо початку розгляду дисциплінарної справи та про початок формування дисциплінарної справи; щодо прийняття рішення про наявність чи відсутність у діях позивача, як державного службовця, дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; щодо прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно п. 16 Порядку №1039, секретар дисциплінарної комісії здійснює організаційне забезпечення роботи дисциплінарної комісії, формує порядок денний засідань дисциплінарної комісії, забезпечує ведення, формування та зберігання протоколів засідань дисциплінарної комісії, формування матеріалів дисциплінарної справи, їх зберігання, ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи членів дисциплінарної комісії та державного службовця та здійснює інші повноваження, які пов`язані із забезпеченням діяльності дисциплінарної комісії.

Отже, протоколи засідання комісії ведуться, формуються та зберігаються окремо від матеріалів дисциплінарної справи, оскільки окрім повноважень дисциплінарного характеру, комісія здійснює і інші повноваження, про що відображається у протоколах її засідань.

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на аргументи відповідача щодо не витребування судом першої інстанції протоколів засідань дисциплінарної комісії, приймає їх до уваги як підставу спростування висновків суду першої інстанції про їх не ведення.

Зі змісту подання дисциплінарної комісії відповідача від 31.03.2023 судом першої інстанції встановлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення).

Так, дисциплінарною комісією у поданні зазначено, що з пояснень головного спеціаліста ВПІПР ОСОБА_14 встановила, що начальник ВПІПР ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, під примусом звільнення останньої з роботи змусив всупереч чинному законодавству та посадових обов`язків, ОСОБА_10 вести документообіг в СЕД «Мегаполіс», надавши їй логін та пароль до системи та кваліфікований електронний підпис на флеш носій разом із паролем, який вона використовувала для опрацювання та затвердження документів починаючи з вересня 2022 року по даний час за відсутності чи присутності ОСОБА_7 на робочому місці.

У своїх поясненнях, наданих голові дисциплінарної комісії листом від 13.03.2023 №4652/1923-23, позивач повідомив про те, що факти викладені в дисциплінарному проваджені щодо входу в обліковий запис під його ім`ям у СЕД «Мегаполіс» та виконані дії з документами за періоди вказані у дисциплінарному проваджені йому було не відомо та стало відомо виключно після відкриття даного дисциплінарного провадження. Додатково позивач поінформував, що пароль та особистий електронно цифровий ключ до СЕД « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належно зберігався в службовому приміщені за адресою АДРЕСА_1 та особисто позивачем нікому не передавався, тому не може пояснити можливий вхід під час перебування його на лікарняному під його логіном.

Проте, до матеріалів справи долучено зобов`язання про нерозголошення персональних даних (Додаток 1 до Порядку обробки та захисту персональних даних у базах персональних даних ГУ ДМС у Львівській області), підписане ОСОБА_1 20.01.2022, згідно якого, зокрема, позивач зобов`язується «негайно доповідати керівництву ГУ ДМС у Львівській області…втрати особистих ідентифікаторів доступу, а також про намагання сторонніх осіб у будь-який спосіб отримати від мене інформацію, що становить персональні дані. Мені відомо, що у разі порушення мною цього зобов`язання я буду нести відповідальність передбачену законом.».

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, позивачу достеменно було відомо про алгоритм дій, в разі втрати особистих ідентифікаторів доступу.

Оскільки дисциплінарна комісія встановила використання особистих ідентифікаторів доступу позивача третьою особою впродовж тривалого часу, що на переконання суду апеляційної інстанції спростовує твердження позивача про необізнаність щодо такого використання.

Суд зауважує, що першочерговим до кваліфікації дій державного службовця як перевищення службових повноважень, є встановлення фактів, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 889-VIII державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що головний спеціаліст ВПІПР ОСОБА_3 вимагала у позивача, як начальника ВПІПР та її безпосереднього керівника, письмового підтвердження усного доручення позивача про необхідність роботи із документами у СЕД «Мегаполіс» під обліковим записом позивача із використанням його електронно-цифрового підпису та його паролю, так само як і відсутність доказів того, що головний спеціаліст ВПІПР ОСОБА_3 повідомляла вище керівництво ГУ ДМС України у Львівській області про завідомо незаконне доручення позивача, то такі не спростовують того факту, що у СЕД «Мегаполіс» під обліковим записом позивача із використанням його електронно-цифрового підпису та його паролю працював не позивач, а інша особа.

Згідно ст.11 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» передбачається відповідальність за порушення законодавства про захист інформації в системах.

Не заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції щодо того, що в даній справі жодного підтвердження примусу головного спеціаліста ВПІПР ОСОБА_14 з боку позивача немає, оскільки такі не спростовують факту вибуття з особистого контролю позивача електронно-цифрового підпису і його паролю, та передоручення таких третій особі, що чітко заборонено як законом так і Положенням відповідача.

Суд апеляційної інстанції враховує висновки службового розслідування, під час якого встановлено, що у період з 01.10.2022 по 14.02.2023 як перебування на робочому місці так і на листку непрацездатності, позивач своїм наказом на головного спеціаліста ОСОБА_15 своїх функціональних обов`язків не покладав, в тому числі щодо підпису від його імені відповідних документів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази перевищення службових повноважень позивачем, які проявились у передачі ним головному спеціалісту ВПІПР ОСОБА_13 доступу до свого облікового запису СЕД «Мегаполіс» та кваліфікованого електронного підпису, а також флеш носія з логіном та паролем з метою підпису вхідної та вихідної кореспонденції, документів. Електронний цифровий підпис фізично накладався ОСОБА_8 , а не позивачем, про що встановлено дисциплінарною комісією.

Отже, висновки суду першої інстанції про не доведення відповідачем факту перевищення службових повноважень позивачем, що виявилось в протиправному наданні доступу до свого облікового запису СЕД «Мегаполіс» та кваліфікованого електронного підпису третій особі та факту особистої передачі позивачем власного електронного ключа та паролю головному спеціалісту ВПІПР ОСОБА_16 , який власне був підставою винесення оспорюваного наказу про звільнення, спростовуються письмовими доказами, зокрема, під час відсутності позивач на робочому місці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в його обліковий запис СЕД « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: 27.09.2023 -14.10.2023 - 17 раз здійснено вхід в СЕД «Мегаполіс» та підписано за допомогою КЕП ОСОБА_2 94 внутрішніх (документи №4652/5284-22 - 4652/5558-22) та 11 вихідних (4652-2705/4652.1-22 - 4652- 2782/4652.1 -22); 21.11.2023 - 02.12.2023 - 24 рази здійснено вхід в СЕД «Мегаполіс» та за допомогою КЕП ОСОБА_2 54 внутрішніх та 15 вихідних документів; 10.01.2023-19.01.2023 - 27 раз здійснено вхід та підписано 109 внутрішніх та 24 вихідних документів; 20.01.2023 - 1 вхід в СЕД «Мегаполіс» та підписано 14 внутрішніх документів; 31.01.2023 - 4 входи в систему СЕД «Мегаполіс», підписано 24 внутрішніх та 7 вихідних документів; 01.02.2023 - 13.02.2023 - 32 входи в СЕД «Мегаполіс», підписано 115 внутрішніх та 7 вихідних документів.

Зазначені обставини позивачем належними і допустимими доказами не спростовано, не надано доказів повідомлення негайно усно і протягом однієї години письмово своєму керівнику та адміністратору безпеки про доступ інших осіб до ідентифікатора і паролю доступу.

На противагу цьому, факт входження в обліковий запис СЕД «Мегаполіс» позивача підтверджується СЕД «Мегаполіс», в якому накладались КЕП позивача на внутрішніх та вихідних документах головним спеціалістом ВПІПР ОСОБА_16 без уповноваженого розпорядчого документа на дію такої від імені ОСОБА_1 , про що вона, окрім того, надала пояснення дисциплінарній комісії листом від 13.03.2023 №4652/1923-23.

Оскільки користувач ІТС відповідає за збереження змісту робочого пароля та дій, здійснених від імені його облікового запису, отже така відповідальність лежить за встановлених обставин на позивачу.

Статтею 75 Закону № 889-VІІІ встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Щодо висновків суду про те, що матеріали справи не містять відомостей щодо отримання начальником Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області пояснень позивача, перед прийняттям рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як і відсутній відповідний акт про відмову позивача надати пояснення суб`єкту призначення, що є порушенням вимог ст. 75 Закону № 889-VІІІ, то суд апеляційної інстанції такі висновки вважає безпідставні, оскільки такий акт від 10.04.2023 складався та долучений до матеріалів справи.

Окрім того, до матеріалів справи долучено повідомлення позивача, адресоване голові дисциплінарної комісії ОСОБА_17 від 08.03.2023 з накладанням КЕП в якому позивач зазначає, що не зможе прийняти участь у засіданні дисциплінарної комісії 08.03.2023, просить її провести без його участі. Усі запитання, які виникнуть під час засідання дисциплінарної комісії просить надсилати йому письмово через СЕД «Мегаполіс».

Отже, слід дійти висновку, що вимоги ст. 75 Закону № 889-VІІІ, дисциплінарною комісією були дотримані.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами відповідача, що 10-ти денний строк передбачений ст.77 Закону № 889-VІІІ відповідачем було дотримано, оскільки перед прийняття наказу від 11.04.2023 №210-к/тр, відповідачем прийнято наказ №187 к/т від 10.04.2023 «Про прийняття рішення про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення», який є первинним і позивачем не оскаржується в даному позовному провадженні.

Наказ, який є предметом судового розгляду від 11.04.2023 №210-к/тр, був прийнятий на реалізацію наказу №187 к/т від 10.04.2023 «Про прийняття рішення про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення» в межах строків, передбачених ст. 77 Закону № 889-VІІІ, а відтак висновки суду першої інстанції про протиправність наказу від 11.04.2023 №210-к/тр в частині строків його винесення не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції порушень при прийнятті спірного наказу не встановлено, отже похідні вимоги, заявлені позивачем, до задоволення також не підлягають.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На переконання суду апеляційної інстанції відповідач у справі правомірність прийнятого спірного наказу довів при розгляді даного спору належними та допустимими доказами.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановив обставини, які мають значення для справи, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в задоволенні позов слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі №380/8515/23 скасувати та в позові ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про скасування наказу, поновлення на роботі відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 12.06.2024 згідно з ч.3 ст.321 КАС України.