Справа № 640/11269/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2024 року Справа № 640/11269/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні в ході проведення підготовчих дій у справі питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про звільнення позивача зі служби в Національній поліції, які виразились у формі Наказу Головного управління Національної поліції в м. Києві № 472 від 21.06.2022 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління" та Наказу ГУНП в місті Києві № 1042 о/с від 29.06.2022 "Про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції";

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 3 роти № 3 (швидкого реагування) полку поліції особливого призначення № 2 ГУ НП в місті Києві з 30.06.2022 (наступний робочий день);

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

01 серпня 2022 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В справі зареєстровано: 25.11.2022 клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення про скасування наказу №1042 о/с від 29.06.2022 та відзив від відповідача, 06.12.2022 відповідь на відзив від позивача, 13.12.2022 заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю..

18 березня 2024 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято до провадження адміністративну справу № 640/11269/22 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

26 березня 2023 року через систему "Електронний суд" відповідачем надано додаткові пояснення по справі в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

12 квітня 2024 року ухвалою суду вирішено перейти до розгляду адміністративної справи № 640/11269/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 13 травня 2024 року об 13:15 год.

13 травня 2024 року представником позивача адвокатом Конончук З.В. заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлення строку.

Судове засідання призначене на 13.05.2024 о 13:15 год знято з розгляду у зв`язку з оголошеною в м. Києві повітряною тривогою. Наступне підготовче судове засідання призначено на 11.06.2024 о 13:15 год., про що сторони по справі повідомлені належним чином.

Під час вчинення у справі підготовчих дій, 11.06.2024 до суду прибули представник позивача Конончук З.В., представник відповідача Кирилюк Є.С.

Судом постановлено на вирішення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача наполягав на пропущенні позивачем строку звернення до суду з даним позовом, просив позов залишити без розгляду.

Представник позивача заперечувала проти клопотання відповідача, просила суд задовольнити заяву та визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк.

Враховуючи відсутність заперечень учасників процесу, суд на місці ухвалив вирішити питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду у письмовому провадженні.

Суд зазначає, що клопотання про залишення позову без розгляду подане відповідачем та клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду вирішується судом у письмовому провадженні, враховуючи надані до справи викладені в письмовому вигляді сторонами доводи та докази останніх.

Відповідач наполягає, що строк оскарження спірного наказу № 1042 о/с від 29.06.2022 про звільнення становить 15 днів, що обраховується в даній справі за ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України із застосуванням ст. 30 даного Дисциплінарного статуту. Спірний наказ було надіслано 30.06.2022 позивачу засобами електронної комунікації через застосунок WhatsApp. Відтак, позивачем було належним чином отримано спірний наказ № 1042 о/с від 29.06.2022, датою отримання наказу є 02.07.2022 , а отже останнім днем строку на звернення до суду є 17.07.2022 відповідно до ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та позов було подано лише 19.07.2022.

Представник позивача вказує на положення ч. 5 ст. 122 КАС України, яка має вищу юридичну силу перед ст. Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Строк звернення до суду становить один місяць з моменту вручення наказу про звільнення. Зазначає, що 10.06.2022 позивач звернувся до ГУНП у м. Києві із клопотанням про ознайомлення із матеріалами службового розслідування та без такого ознайомлення позивач не міг оскаржувати належним чином наказ про звільнення, оскільки саме останній був прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування. Позивач з листа від 07.07.2022 №3304/125/05/67-2022 ГУНП у м. Києві, який був надісланий 11.07.2022 за відмітки пошти на конверті, дізнався що надавати йому матеріали службового розслідування не будуть. Враховуючи 3 дні на доставлення кореспонденції адресату, відмітки пошти від 11.07.2022, слідує, що лише 14.07.2022 позивач дізнався про те, що йому матеріали службового розслідування не будуть надані, вважає, що строк має обраховуватись з 14.07.2022.

До заяви про визнання поважними причини пропуску строку, поновлення строку долучено копію листа від 07.07.2022 №3304/125/05/67-2022 ГУНП у м. Києві, копію поштового конверту із відбитком від 11.07.2022, копія переписки WhatsApp.

Суддя зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Відповідно, частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України, згідно з частинами першою-третьою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням позивача із публічної служби.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суддя зазначає наступне, що за частиною четвертою статті 31 розділом V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - «Дисциплінарний статут»), який доповнено згідно із Законом № 2123-IX від 15.03.2022 (набув чинності з 01.05.2022) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною, що узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.

Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто у контексті цьому судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 вересня 2023 року по справі №520/12477/22 та від 9 листопада 2023 року у справі №520/12478/22.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту Національної поліції України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, та пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Відповідно, Дисциплінарний статут, який є застосовним до спірних правовідносин, пов`язує відлік строку звернення до суду задля оскарження наказу про своє звільнення не із днем отримання примірника такого наказу, а із днем ознайомлення із ним, що узгоджується із висновками Верховного Суду викладені у постанові від 25.04.2024 у справі №520/11247/22.

Згідно наданих до справи матеріалів, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Звертаючись до суду позивач просить скасувати наказ №472 від 21.06.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ №1042 о/с від 29.06.2022 про звільнення зі служби в поліції, яким реалізований попередній наказ.

Згідно із частинами першою, другою статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею (ч. 3 ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Судом встановлено, що за наказом ГУНП у м. Києві від 12.05.2022 №531 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни поліцейськими Головного управління. 09.06.2022 затверджено висновок службового розслідування.

Службове розслідування проводилось без позивача, надання останнім пояснень не вбачається. У висновку враховано телефонну розмову від 15.03.2022 ОСОБА_1 з командиром роти №3 ППОП №2 ГУНП у м. Києві Клочуряком І.

Наказом ГУНП у м. Києві №472 від 21.06.2022 застосовано, зокрема, щодо ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції. Даний наказ реалізовано наказом ГУНП у м. Києві №1042 о/с від 29.06.2022 про звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що з наданої до справи копії застосунку WhatsApp, який належить ОСОБА_1 вбачається, що спірний наказ №1042 о/с від 29.06.2022 було надіслано позивачу 30.06.2022, що сторонами не заперечується та підтверджено копією із вказаного застосунку.

Відтак, в силу ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський вважається таким, що ознайомлений із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу двох календарних днів у разі відправлення (з 30.06.2022) з використанням електронної комунікації, що є - 02.07.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та з урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України (у відповідній редакції) останнім днем строку на звернення до суду є 18.07.2022 (15 днів з дня ознайомлення з наказом).

Позов було подано до суду 19.07.2022 згідно відмітки на поштовому конверті Укрпошта.

Суд враховує, що позивач в обґрунтування подання до суду позову мав намір отримати матеріали службового розслідування, оскільки наказ про звільнення був прийнятий за наслідками такого.

Позивач надсилав до ГУНП у м. Києві листа із проханням ознайомитись із матеріалами службового розслідування.

З наданого до справи листа від 07.07.2022 №3304/125/05/67-2022 ГУНП у м. Києві вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у ознайомлені із матеріалами службового розслідування після його завершення, оскільки це не передбачено ст. 18 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, висновок затверджений 09.06.2022.

Вказаний лист був надісланий позивачу 11.07.2022, що слідує з наданої копії поштового конверта із відміткою пошти.

Враховуючи 3 дні на доставлення кореспонденції адресату та зазначеної відмітки пошти від 11.07.2022, слідує, що 14.07.2022 позивач дізнався про те, що йому матеріали службового розслідування не будуть надані, проти чого не заперечував відповідач. Та, не отримавши матеріали службового розслідування, позивач звернувся до суду із даним позовом, просив суд витребувати останні у відповідача.

Та, суд зауважує позивачу, що строк на звернення до суду із даним позов обраховується відповідно до ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, враховуючи ст. 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у зв`язку з чим перебіг строку розпочинається із дати ознайомлення із спірним наказом з 30.06.2022, спливає строк - 18.07.2022.

Суддя вважає необхідним зазначити, що при визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023 у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду та врахувати в даній справі висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 про те, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає.

Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 121 КАС України).

Враховуючи строки оскарження спірного наказу, позивач до подання позову до суду мав намір ознайомитись із матеріалами службового розслідування для належного обґрунтування своєї правової позиції, зібрання доказів, відмову отримав 14.07.2022, до суду позов подано 19.07.2022, та те, що позивач в силу колізії норм процесуального права та чинного законодавства по своєму виходив із тлумачення та визначення строків звернення до суду з даним позовом, вважав, що в нього не був пропущений місячний строк звернення, суддя вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст.30, 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в даній справі, в поданій до суду заяві представник позивача просив визнати поважними причини пропуску строку звернення та поновити строк.

В контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суддя враховує правову позицію, викладену у справі "Bellet v. Fгаnсе", в якій Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суддя за вказаних обставин дійшов висновку, що здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, задля забезпечення позивачу право на доступ до правосуддя, право на справедливий суд, вважає за необхідне визнати позивачу поважними причини пропуску строку звернення та поновити строк.

Клопотання відповідача, за вказаними вище висновками суду, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 121, 123, 180, 242, 243, 256 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ГУНП у м. Києві про залишення позову без розгляду.

Задовольнити клопотання представника позивача Конончук З.В.

Визнати ОСОБА_1 поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом, поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовними вимогами до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві № 1042 о/с від 29.06.2022 про звільнення зі служби в поліції.

Продовжити проведення підготовчих дій у справі.

Призначити підготовче судове засідання на 24 липня 2024 року об 11:00 год., яке відбудеться в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 6-й поверх).

Ухвалу надіслати (вручити) сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Войтович І.І.