Справа № 320/3063/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3063/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1126/ж10/31-00-07-05-24 від 08.12.2022.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 03.10.2022 №1190-п «Про проведення фактичної перевірки», виданих направлень на перевірку від 24.10.2022 №4528/10-36-09 та №4529/10-36-09, податковим органом проведено перевірку Підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК Україна", розташованого за адресою: Київська область, Бориспільский район, місто Бориспіль, вул. Лугова, 1.

За результатом проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 01.11.2022 № б/н на бланку №0000115 та встановлено порушення вимог чинного законодавства, а саме: пункту 11 статті З Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Перевіркою встановлено факт реалізації суб`єктом господарювання підакцизного товару через реєстратор розрахункових операцій за невірно запрограмованим кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Так, згідно з фіскальним чеком від 28.04.2022 №15800 о 10 год. 03 хв. через РРО (фіскальний номер ) реалізовано (бензин автомобільний А-95 - Євро5 -ЕО» в кількості 17,62 л. по ціні 34,10 грн. за 1л. на загальну суму 600,84 грн. При цьому, у фіскальному чеку в найменуванні товару відсутній код товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД.

Не погоджуючись з актом перевірки, позивачем подано до ГУ ДПС у Київській області заперечення від 14.11.2022 №1515 та додатково надано дублікат чеку від 22.11.2022 №1601.

Листом від 02.12.2022 №13975/10-36-09-00-10 ГУ ДПС у Київській області повідомило позивача про залишення висновків акту перевірки без змін.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2022 № 1126/Ж10/31-00-07-05-01-24, згідно якого за порушення пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідно до підпункту 7 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 54 ПКУ до Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" застосовано штрафні санкції у розмірі 5100 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, мотивував своє рішення тим, що наданий позивачем фіскальний чек містить в складі назви товару код УКТ ЗЕД , суму 600,84 грн. та суму ПДВ 37,08 грн., кількість товару.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Положеннями статті 1 Закону №265/95-ВР, визначено, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу.

До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо, а розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

У свою чергу, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону про РРО за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Аналіз змісту норми указаного пункту статті 3 Закону про РРО свідчить, що обов`язок, передбачений ним, полягає в тому, що суб`єкт господарювання при реалізації тютюнового виробу зобов`язаний проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості. При цьому, відповідальність за п. 7 ст. 17 Закону про РРО настає у випадку проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону про РРО форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 (далі - Положення №13), визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення №13 передбачено, які обов`язкові реквізити має містити фіскальний чек на товари (послуги), серед яких, зокрема, код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10); для суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 21). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення.

Спірним питання в даній справі є правомірність податкового повідомлення-рішення податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Закону №265/95-ВР, що, за твердженням відповідача, полягало у не проведенні розрахункових операцій через РРО без використання попереднього програмування товарів із зазначенням кодів УКЗЕД та у не забезпеченні ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з акту фактичної перевірки від 01.11.2022 № б/н на бланку №0000115 позивачем здійснено реалізацію підакцизних товарів пального (бензин А-95) 28.04.2022 №15800 о 10 год. 03 хв. за чеком №15800 без використання режиму попереднього програмування коду УКТЗЕД.

Відповідач вказує, що притягуючи позивача оскаржуваним рішенням до фінансової відповідальності податковий орган керувався відомостями з інформаційно-аналітичної системи АІС «Податковий блок». Зокрема, як зазначено у відзиві, взяв до уваги інформацію щодо чеку №15800 від 28.04.2022 про реалізацію бензину А-95 - Євро5 -ЕО та встановив порушення, яке виразилось у незабезпеченні використання режиму попереднього програмування товарів (палива) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, як слідує з акту перевірки, контрольної закупки відповідачем не здійснювалось, чек від від 28.04.2022 №15800 не брався до уваги контролюючим органом.

У той же час позивачем разом з запереченнями на акт перевірки відповідачу було надано копію чеку від від 28.04.2022 №15800, однак, оцінка останньому податковим органом під час розгляду заперечень не надавалась.

Судом встановлено, що наданий позивачем фіскальний чек містить в складі назви товару код УКТ ЗЕД , суму 600,84 грн. та суму ПДВ 37,08 грн., кількість товару.

Стосовно посилання ГУ ДПС у Київській області на відомості з інформаційно-аналітичної системи АІС "Податковий блок", то такі самі по собі є неналежними та недостовірними у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказами вчинення позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності оскаржуваним рішенням.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі.

Суд зазначає, що відповідач не подав суду фіскальний чек РРО від від 28.04.2022 №15800 та не досліджував його, а лише надав роздруківку з відповідного програмного забезпечення ДПС України, внаслідок чого суд позбавлений можливості дослідити наявність усіх обов`язкових реквізитів його заповнення, а відтак дотримання товариством режиму програмування відповідного підакцизного товару в РРО.

За встановлених обставин колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не допущено порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, відтак відповідач неправомірно застосував до товариства штрафні санкції, встановлені пунктом 7 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР, з огляду на що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1126/ж10/31-00-07-05-24 від 08.12.2022 слід скасувати як протиправне.

Доводи відповідача щодо відсутності чеку від від 28.04.2022 №15800 під час перевірки, суд вважає такими, що не впливають на правомірність застосування штрафу, оскільки доказів надання запиту про витребування від платника податків такого чеку під час перевірки матеріали справи не містять.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача щодо невідповідності сум ПДВ у чеку, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за відсутність коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, а не за невідповідність суми ПДВ у чеку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови виготовлено 10 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма