Справа № 300/4665/24
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
"13" червня 2024 р. Справа № 300/4665/24
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 05.02.2024 №Ф-1501-0919У, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 05.02.2024 №Ф-1501-0919У.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у даній адміністративній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
13.06.2024 позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 05.02.2024 №Ф-1501-0919У про сплату боргу на суму 1796,79 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує очевидною протиправністю оскаржуваної податкової вимоги. Тому, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.
Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та долучені до неї докази, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборони відповідачу вчиняти певні дії; 4) заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
З вищенаведеного слідує, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Зі змісту поданої заяви вбачається, що предметом позову є протиправна, на думку позивачки, податкова вимога від 05.02.2024 №Ф-1501-0919У зі сплати боргу на суму 1796,79 грн.
Як встановлено судом, на підставі вказаної податкової вимоги відкрито виконавче провадження №75183008 та 30.05.2024 державним виконавцем у даному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт коштів боржника.
Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та може призвести до негативних фінансових наслідків для заявниці у вигляді стягнення не лише суми боргу, яка є спірною, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, то сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскарженою податковою вимогою.
Водночас, суд зазначає, що вжиття такого заходу жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до вирішення справи по суті.
Також, вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 05.02.2024 № Ф-1501-0919У зі сплати боргу на суму 1796,79 грн. до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Таким чином, заява позивачки є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 156, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 05.02.2024 №Ф-1501-0919У про сплату боргу на суму 1796,79 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №300/4665/24.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.