Справа № 140/4562/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4562/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛМА» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛМА» (далі ТзОВ «ВОЛМА») про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог частини першої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ), відповідач у 2023 році не забезпечив норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 73894,07 грн, яка відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, а порушення строку сплати адміністративно-господарських санкцій тягне нарахування пені в сумі 369,50 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції в сумі 73894,07 грн та пеню в сумі 369,50 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (т. 1, а. с. 15).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 16.05.2024 (т. 1, а. с. 19-22) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки в звітності за 2023 рік помилково відображено працівників з інвалідністю за ставкою 22% замість 8,41% та в розділі 13 код категорії застрахованих осіб, було зазначено код категорії застрахованих осіб 1 «наймані працівники на загальних підставах». В подальшому, подано уточнюючі податкові розрахунки по кожному неврахованому працівнику з інвалідністю. Крім того, протягом 2023 року ТОВ «ВОЛМА» перебувало в трудових відносинах з 28 особами, які мають інвалідність, тому адміністративно-господарські санкції до відповідача не можуть бути застосовані. Середньооблікова чисельність штатних працівників ТзОВ «ВОЛМА», яким встановлена інвалідність, становить 22 особи, що більше, ніж заявлена позивачем у розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій (21 особа).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ), наданого Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, середньооблікова кількість штатних працівників ТзОВ «ВОЛМА» у 2023 році становить 553 працівників, а осіб з інвалідністю у вказаний період 21 (т. 1, а. с. 8).

Згідно із розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, та розрахунком позову, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю для ТзОВ «ВОЛМА» становить 22 особи, сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання вказаного нормативу 73894,07 грн, з врахуванням середньорічної заробітної плати в розмірі 73894,07 грн, пеня за порушення строків сплати адміністративно-господарських санкцій (10 днів) 369,50 грн (а. с. 4, 6).

Згідно з квитанцією від 07.03.2024, позивач надіслав відповідачу розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік (а. с. 7).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частинами першою, другою статті 18 Закону № 875-ХІІ передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 875-ХІІ (в редакції до 06.11.2022) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 № 2682-IX (чинний з 06.11.2022) частину третю статті 18 Закону №875-ХІІ викладено в новій редакції: «Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 19 Закону № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Частиною першою статті 20 Закону № 875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону № 875-ХІІ).

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для суб`єктів господарювання, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.

При вирішенні спору суд також бере до уваги те, що питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 (далі Інструкція № 286), дія якої згідно із пунктом 1.1 поширюється на всі юридичні особи, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.

Відповідно до пункту 3.2 та підпунктів 3.2.1, 3.2.2, 3.2.5 Інструкції № 286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору. Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу. Середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця. Кількість штатних працівників облікового складу за вихідний, святковий і неробочий день приймається на рівні облікової кількості працівників за попередній робочий день. У випадку двох або більше вихідних чи святкових і неробочих днів підряд кількість штатних працівників облікового складу за кожний з цих днів приймається на рівні кількості працівників облікового складу за робочий день, що їм передував. При обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо. Середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Судом встановлено, що згідно із податковими розрахунками за І-IV квартали 2023 року ТзОВ «ВОЛМА», в графі № 101 зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників за вказані періоди становить: за І квартал 2023 року 573+569+596 осіб (т. 1, а. с. 104-105), за ІІ квартал 2023 року 606+601+597 осіб (т. 1, а. с. 162-163), за ІІІ квартал 2023 року 586+569+537 осіб (т. 1, а. с. 222-223); за IV квартал 2023 року 520+496+389 осіб (т. 1, а. с. 48-49), а в графі № 102 вказано, що працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність становить за І квартал 2023 року 21+21+20 осіб (т. 1, а. с. 104-105), за ІІ квартал 2023 року 19+19+20 осіб (т. 1, а. с. 162-163), за ІІІ квартал 2023 року 21+20+20 осіб (т. 1, а. с. 222-223); за IV квартал 2023 року 19+19+17 осіб (т. 1, а. с. 48-49).

Таким чином, згідно із вказаною звітністю за І-IV квартали в 2023 році середньооблікова чисельність працівників підприємства склала 553 особи (чого відповідач не заперечує), а працевлаштовано в середньому 20 осіб з інвалідністю, що складає менше 4 % від середньооблікової чисельності працівників.

Водночас, суд бере до уваги наведені у відзиві на позовну заяву пояснення, які полягають у тому, що відповідачем помилково відображено працівників з інвалідністю за ставкою 22 % замість 8,41 % та в розділі 13 код категорії застрахованих осіб, було зазначено код категорії застрахованих осіб 1 «наймані працівники на загальних підставах» у зв`язку з помилковим внесенням даних до бухгалтерського обліку при прийнятті на роботу осіб з інвалідністю.

Відповідно до уточнюючих податкових розрахунків за І-IV квартали 2023 року ТзОВ «ВОЛМА» та додатків до них, відповідачем уточнено відомості щодо працівників, які працюють на підприємстві та є особами з інвалідністю, проте помилково не були включені до податкового розрахунку ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), а саме: січень 2023 року 2 особи, лютий 2023 року 2 особи, березень 2023 року 2 особи (т. 1, а. с. 42-46), квітень 2023 року 3 особи, травень 2023 року 3 особи, червень 2023 року 4 особи (т. 1, а. с. 24-28), липень 2023 року 4 особи, серпень 2023 року 4 особи, вересень 2023 року 4 особи (т. 1, а. с. 36-40), жовтень 2023 року 3 особи, листопад 2023 року 2 особи, грудень 2023 року 2 особи (т. 1, а. с. 30-34).

Відтак, з урахуванням уточнюючих податкових розрахунків за І-IV квартали 2023 року, у відповідача ТзОВ «ВОЛМА» за основним місцем праці в 2023 році було працевлаштовано:

-в січні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 573 особи, із них 23 особи працівники з інвалідністю;

-в лютому 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 569 осіб, із них 23 особи працівники з інвалідністю;

-в березні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 596 осіб, із них 22 особи працівники з інвалідністю;

-в квітні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 606 осіб, із них 22 особи працівники з інвалідністю;

-в травні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 601 особа, із них 22 особи працівники з інвалідністю;

-в червні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 597 осіб, із них 24 особи працівники з інвалідністю;

-в липні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 586 осіб, із них 25 осіб працівники з інвалідністю.

-в серпні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 569 осіб, із них 24 особи працівники з інвалідністю.

-в вересні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 537 осіб, із них 24 особи працівники з інвалідністю.

-в жовтні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 520 осіб, із них 22 особи працівники з інвалідністю.

-в листопаді 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 496 осіб, із них 21 особа працівники з інвалідністю;

-в грудні 2023 року середньооблікова чисельність штатних працівників склала 389 осіб, із них 19 осіб працівники з інвалідністю.

Таким чином, в 2023 році середньооблікова чисельність працівників підприємства склала 553 особи, а працевлаштовано в середньому 22 особи з інвалідністю, що складає більше 4 % від середньооблікової чисельності працівників.

Крім того, відповідач подав до суду письмові докази (зокрема, копії паспортних документів, наказів про прийняття на роботу, пенсійних посвідчень, довідок до акту огляду МСЕК та ін.), які підтверджують, що протягом 2023 року ТзОВ «ВОЛМА» перебувало в трудових відносинах з 28 особами, які мають інвалідність (т. 2, а. с. 34-164), та щодо цих доказів позивач не подав до суду будь-яких заперечень.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача відсутній обов`язок створення одного робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю з огляду на те, що у 2023 році відповідачем працевлаштовано осіб з інвалідністю більше, ніж визначений норматив робочих місць для осіб з інвалідністю (чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік), а відтак до відповідача не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році згідно із частиною першою статті 20 Закону № 875-ХІІ, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх