Справа № 200/232/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року справа №200/232/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року (повне судове рішення складено 07 березня 2024 року) у справі № 200/232/24 (суддя в І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та зобов`язання зарахувати стаж,

УСТАНОВИВ:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі Управління, ГУ ПФУ в Сумській області), в якому просив:

1. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26 грудня 2023 року № 62 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, прийняте за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 грудня 2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до загального і спеціального (пільгового) стажу згідно з трудової книжки НОМЕР_1 та трудовою книжкою НОМЕР_2 періоди роботи:

водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (водієм автосамоскиду БелАЗ) в старательській артілі «Чукотка» на території російської федерації в районі Крайньої Півночі з врахуванням при обчисленні розміру пенсії заробітної плати згідно з довідками від 29 серпня 2017 року № 508

з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року,

з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року,

з 31 травня 2010 року по 15 листопада 2010 року,

з 27 квітня 2012 року по 22 листопада 2012 року,

з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року,

з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року,

з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року,

з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року в пільговому порядку із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців;

водієм БелАЗ Дружківського рудоуправління з 21 липня 1988 року по 02 грудня 1988 року;

3. зобов`язати Управління призначити і виплатити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25 грудня 2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25 грудня 2023 року звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788).

26 грудня 2023 року ГУ ПФУ в Сумській області прийняло рішення № 62 «Про відмову у призначенні пенсії».

Вважаючи це рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач доводив, що має право на зарахування до страхового і спеціального стажу періодів роботи з 17 лютого 2003 року по 29 липня 2017 року в районах Крайньої Півночі водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі в старательській артілі «Чукотка» на території російської федерації.

При цьому позивач покликався на норми ст. 4 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), пп.13 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, (далі Положення № 280), ст. ст. 6, 7 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі Угода 1993 року), ст. ст. 6, 10, 11, 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода 1992 року).

Позивач зауважив, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» не спростовує його права на зарахування періодів роботи на території російської федерації до страхового і спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років та не виключає обов`язку пенсійного органу зарахувати такі періоди роботи при обчисленні стажу, оскільки пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Позивач наголошував, що Угода 1992 року підлягає застосуванню при зарахуванні стажу роботи в російській федерації, оскільки вона була чинною на момент набуття стажу.

Позивач доводив, що має право на врахування заробітної плати, отриманої за періоди роботи з 17 лютого 2003 року по 29 серпня 2017 року в районі Крайньої Півночі водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, в старательській артілі «Чукотка» на території російської федерації.

Позивач зазначав, що звертаючись з заявою про призначення пенсії, надав пенсійному органу документи, що підтверджують періоди і характер виконуваної ним роботи та розмір отримуваної заробітної плати.

Зокрема, надав довідку, уточнюючу особливий характер роботи або умов праці за періоди роботи, які зараховуються до стажу, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії, видану товариством з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів Чукотка» 30 серпня 2017 року № 450, в якій зазначено номер його страхового свідоцтва 133-051-952 21 (СНИЛС страховий номер індивідуального особового рахунку).

Також надав довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 про заробітну плату за період з 17 лютого 2003 року по 29 серпня 2017 року, в якій, крім помісячного відображення розміру заробітної плати, також зазначено, що впродовж всього цього періоду здійснювалися відрахування до Пенсійного фонду рф. Довідка видана на підставі особових рахунків.

З огляду на викладене позивач доводив, що довідкою від 29 серпня 2017 року № 508 підтверджена сплата страхових внесків до Пенсійного фонду рф за період його роботи на території російської федерації.

Позивач покликався на п. п. 2.1, 2.10 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі Порядок № 22-1), ст. 6 Угоди 1992 року, рішення Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26 березня 2008 року № 01-1/2-07 і зазначав, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні; обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають; обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Також позивач наводив висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 29 березня 2023 року у справі № 360/4129/20, відповідно до якого згідно з законодавством російської федерації умовою зарахування періодів роботи до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду російської федерації за цей період.

Довідкою від 29 серпня 2017 року № 508 підтверджена сплата страхових внесків з його заробітної плати до Пенсійного фонду російської федерації впродовж всього періоду роботи на території російської федерації.

Позивач наголосив, що в періоди роботи на території російської федерації він був застрахованою особою, з його заробітної плати здійснювалися відрахування до Пенсійного фонду російської федерації, а тому у пенсійного органу відсутні підстави для неврахування періодів роботи з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, з 31 травня 2010 року по 15 листопада 2010 року, з 27 квітня 2012 року по 22 листопада 2012 року, з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року, з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року, з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року, з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, а також для неврахування заробітної плати. отримуваної за періоди роботи в російській федерації, при обчисленні розміру пенсії.

Позивач доводив, що має право на зарахування періодів роботи в умовах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців.

Зазначив, що пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029.

Позивач наводив висновки Верховного Суду у справах № 302/662/17-а, № 263/13671/16-а, № 352/1612/15а, № 348/2208/16-а, № 265/6105/16-а і зазначав, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Позивач зазначив, що на підтвердження періодів роботи в районі Крайньої Півночі разом з заявою про призначення пенсії надав трудові книжки, строкові трудові договори та довідку від 30 серпня 2017 року № 449, в яких зазначені період роботи в районах Крайньої Півночі.

Позивач покликався на ч. 2 ст. 6 Угоди 1992, абз.абз.2, 3 ст. 6 Угоди 1993 року, ч. 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту працівників мігрантів від 15 квітня 1994 року (далі Угода 1994 року) і зазначав, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пільговий стаж, набутий на території однієї з цих держав, визнається іншою.

Таким чином, якщо певний період роботи особи на території російської федерації згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей же стаж повинен враховуватись і в Україні. Відтак, позивач вважає, що стаж його роботи в районі Крайньої Півночі має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Чукотський автономний округ до 1992 року входив до складу Магаданської області.

Згідно з Переліком районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», що визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029, Магаданська область є районом Крайньої Півночі.

В періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 17 лютого 2003 року по 29 серпня 2017 року відповідно до вимог Закону рсфср від 19 лютого 1993 року «Про державні гарантії і компенсації для осіб що працюють і проживають в районі Крайньої Півночі і прирівняних до них місцевостях» до стажу роботи при призначенні пенсії за віком кожен рік роботи зараховується за 1 рік 6 місяців.

Враховуючи, що стаж має бути обчислений згідно з законодавством держави, на території якої відбулась трудова діяльність, періоди роботи в районі Крайньої Півночі мають зараховуватися в пільговому порядку із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців.

Також позивач доводив, що має право на зарахування до страхового і спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 21 липня 1988 року по 01 грудня 1988 року на підставі записів в його трудовій книжці.

При цьому позивач покликався на ст. 62 Закону № 1788, п. п. 1, 2, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі Порядок № 637), і доводив, що трудова книжка з належним чином внесеними записами про роботу, що дає право на пенсію за вислугу років, є належним та допустимим доказом, що підтверджує спеціальний стаж.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 683/3705/16-а.

Позивач доводив, що його трудова книжка з внесеними до неї записами про роботу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, є належним та допустимим доказом, що підтверджує спеціальний стаж роботи, натомість пенсійний орган в оскаржуваному рішенні не вказав жодних, визначених законодавством підстав, які б дозволяли вважати, що в трудовій книжці відображені неправдиві або недостовірні відомості.

Позивач доводив, що на день звернення за призначенням пенсії набув право на пенсію за вислугу років.

Позивач вказував на те, що згідно з п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону № 1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.

Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148) набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Абз.абз.1, 2 п. 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213) та Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 911)) право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

04 червня 2019 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 2-р/2019 (далі Рішення КСУ № 2-р/2019), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законами № 213 і № 911.

Вказані норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №2-р/2019, тобто з 04 червня 2019 року.

Отже, з 04 червня 2019 року положення п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами № 213 і № 911.

Позивач вказував на те, що аналіз положень Законів № 1058, № 2148 і № 1788 зумовлює висновок, що пенсія за вислугу років згідно зі ст. 55 Закону № 1788 може бути призначена особам, які мають стаж, необхідний для її призначення, станом на 11 жовтня 2017 року.

Позивач зазначив, що станом на 11 жовтня 2017 року він мав загальний стаж 26 років 08 місяців 14 днів, спеціальний стаж 15 років 04 місяці 03 дні, а, отже, набув право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у зразкової справи № 360/3611/20.

Просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26 грудня 2023 року № 62 «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до загального (страхового) та до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788, (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту) періоди роботи:

з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року,

з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року,

з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року,

з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року,

з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року,

з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року.

Зобов`язано Головне управління в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 грудня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788-ХІІ (в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні, та з урахуванням відомостей про заробітну плату за періоди роботи з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року згідно з довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наголошує на правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії за відсутності необхідного спеціального стажу та страхового стажу.

Правомірність своїх дій пенсійний орган обґрунтовує тим, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», а тому обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього СРСР, а в подальшому в незалежних державах, а також врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється за законодавством України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

З 20 січня 2016 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

25 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Як свідчить розписка-повідомлення, разом з заявою про призначення пенсії від 25 грудня 2023 року, яка зареєстрована за № 2146, позивач надав паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, диплом № НОМЕР_5 , військовий квиток серії НОМЕР_6 , трудові книжки серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 , строкові трудові договори від 27 березня 2014 року № К270311, від 24 квітня 2015 року № 240402, від 29 березня 2017 року № 290303, від 12 березня 2016 року № 120307, від 07 квітня 2016 року № 070401, довідку приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» від 20 грудня 2023 року № 600, довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 450, від 30 серпня 2017 року № 449, від 18 листопада 2015 року № 855, від 29 серпня 2017 року № 508, заяву на банк від 17 березня 2023 року, пам`ятку від 25 грудня 2023 року.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 21108013) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснював структурний підрозділ ГУ ПФУ в Сумській області.

26 грудня 2023 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів, а також з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) ГУ ПФУ в Сумській області прийняло рішення № 62 «Про відмову у призначенні пенсії» (від 27 грудня 2023 року № 26292/03-16).

Цим рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, пенсійний орган виходив з такого:

[…]

Вік заявника на дату звернення 56 років 10 місяців 04 дні.

Відповідно до п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особи, які на день набрання чинності Законом № 2148 (11 жовтня 2017 року) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років та стаж, передбачені ст. ст. 52, 54 та 55 Закону № 1788, пенсія за вислугу років призначається за їх зверненнями з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.

Пунктом «а» ст. 55 Закону № 1788 передбачено, що право на призначення пенсії за вислугу років мають водії автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, після досягнення 55 років і при стажі роботи станом на 11 жовтня 2017 року 26 років 06 місяців, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до наданих документів страховий стаж заявника на 11 жовтня 2017 року складає 20 років 06 місяців 22 дні.

Страховий стаж особи складає 26 років 00 місяців 22 дні.

Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди: з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, з 31 травня 2010 року по 15 листопада 2010 року, з 27 квітня 2012 року по 22 листопада 2012 року, з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року, з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року, з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року, з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року роботи в росії, оскільки відповідно до Угоди про гарантії громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та розірвання дипломатичних відносин з країною-агресором Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення».

Таким чином, обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього СРСР, а в подальшому в незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

Відповідно до наданих документів спеціальний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком 08 років 07 місяців 21 день (станом на 11 жовтня 2017 року).

Відповідно до наданих документів до спеціального стажу зараховані всі періоди роботи.

ГУ ПФУ в Сумській області вирішило відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислу років, оскільки за наданими документами право на призначення пенсії у заявника відсутнє через відсутність необхідного спеціального і страхового стажу.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області зарахувало позивачеві періоди:

з 01 вересня 1982 року по 10 липня 1985 року 02 роки 10 місяців 10 днів до страхового стажу (навчання у вищих/середніх НЗ);

з 15 липня 1985 року по 03 січня 1986 року 00 років 05 місяців 19 днів до страхового стажу;

з 04 січня 1986 року по 12 травня 1986 року 00 років 04 місяці 09 днів до страхового стажу;

з 14 травня 1986 року по 24 червня 1988 року 02 роки 01 місяць 11 днів до страхового стажу (строкова військова служба);

з 21 липня 1988 року по 01 грудня 1988 року 00 років 04 місяці 11 днів до страхового стажу;

з 02 грудня 1988 року по 22 серпня 1989 року 00 років 08 місяців 21 день до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 26 вересня 1989 року по 27 жовтня 1989 року 00 років 01 місяць 02 дні до страхового стажу;

з 28 жовтня 1989 року по 05 березня 1990 року 00 років 04 місяці 08 днів до страхового стажу;

з 08 березня 1990 року по 29 липня 1991 року 01 рік 04 місяці 22 дні до страхового стажу;

з 22 січня 1992 року по 03 липня 1992 року 00 років 05 місяців 12 днів до страхового стажу;

з 10 липня 1992 року по 23 вересня 1992 року 00 років 02 місяці 14 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 15 жовтня 1992 року по 15 жовтня 1992 року 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу;

з 16 жовтня 1992 року по 18 травня 1993 року 00 років 07 місяців 03 дні до страхового стажу;

з 19 травня 1993 року по 12 липня 1994 року 01 рік 01 місяць 24 дні до страхового стажу;

з 27 травня 1997 року по 20 січня 2002 року 04 роки 07 місяців 24 дні до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 21 січня 2002 року по 06 лютого 2003 року 01 рік 00 місяців 16 днів до страхового стажу;

з 17 травня 2004 року по 14 грудня 2005 року 01 рік 08 місяців 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 15 грудня 2005 року по 16 грудня 2005 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 17 грудня 2005 року по 23 січня 2006 року 00 років 02 місяці 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 24 січня 2006 року по 24 січня 2006 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 25 січня 2006 року по 30 березня 2006 року 00 років 03 місяці 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 31 березня 2006 року по 31 березня 2006 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 01 квітня 2006 року по 07 червня 2007 року 01 рік 03 місяці 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 08 червня 2007 року по 08 червня 2007 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 09 червня 2007 року по 11 червня 2007 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 12 червня 2007 року по 12 червня 2007 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 13 червня 2007 року по 13 червня 2007 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового та спеціального (пільгового) стажу робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту;

з 14 червня 2007 року по 14 червня 2007 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 18 червня 2008 року по 19 серпня 2008 року 00 років 03 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 01 червня 2009 року по 15 вересня 2009 року 00 років 03 місяці 23 дні до страхового стажу;

з 01 січня 2013 року по 04 січня 2013 року 00 років 00 місяців 02 дні до страхового стажу;

з 10 квітня 2018 року по 30 вересня 2023 року 05 років 06 місяців 00 днів до страхового стажу.

З приводу періодів роботи, на зарахування яких до страхового та спеціального стажу претендує позивач, суд встановив такі обставини.

Період з 21 липня 1988 року по 02 грудня 1988 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив:

[…]

Запис 6 21 липня 1988 року на підставі наказу від 21 липня 1988 року № 67 позивач був прийнятий на роботу до Дружківського рудоуправління в цех безколійного транспорту водієм БелАЗ.

Запис 7 02 грудня 1988 року на підставі розпорядження від 02 грудня 1988 року № 29 переведений водієм БелАЗ.

Запис 8 22 серпня 1989 року на підставі наказу від 22 серпня 1989 року № 132 звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю УРСР.

[…]

Довідка, уточнююча особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, від 20 грудня 2023 року № 600, видана приватним акціонерним товариством «Дружківське рудоуправління», не містить інформації про період роботи ОСОБА_2 з 21 липня 1988 року по 02 грудня 1988 року.

Період з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив:

[…]

Запис 23 17 лютого 2003 року на підставі розпорядження від 21 лютого 2003 року № 7к позивач був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів Чукотка» (далі ТОВ «Артіль старателів Чукотка») Чукотського автономного округу Крайня Північ, російська федерація, водієм БелАЗ по вивезенню гірничої маси з кар`єру на відкритих гірничих роботах.

Запис 24 17 лютого 2004 року на підставі розпорядження від 24 лютого 2004 року № 150к звільнений за власним бажанням.

[…]

Згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

ТОВ «Артіль старателів Чукотка» знаходиться на віддаленій ділянці в Чаунському районі Чукотського автономного округу, який є районом Крайньої Півночі.

Відповідно до ст. ст. 26, 28, 31 закону рсфср від 19 лютого 1993 року № 4520-1 «Про державні гарантії та компенсації для осіб, які працюють і проживають в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях» в стаж роботи при призначенні пенсії по старості, інвалідності, втраті годувальника кожний рік роботи зараховується за 1 рік 6 місяців, незалежно від наявності строкового трудового договору.

Підстава: Указ Президіума Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року, постанова СНК СРСР від 18 листопада 1945 року № 2927, Указ Президіума Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, постанова Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року № 148.

В особовій картці, розпорядженнях, наказах по особовому складу відомості про відпустки без збереження заробітної плати, навчальні відпустки, курси підвищення кваліфікації та інші періоди, які не включаються в стаж роботи, відсутні.

Довідка видана на підставі розпоряджень, наказів по особовому складу за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 роки, особової картки працівника форми № Т-2.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески за 2003 рік (таблиця не була предметом розгляду пенсійного органу).

Належні докази сплати страхових внесків за 2004 рік ні пенсійному органу, ні суду надані не були.

Період з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив:

[…]

Запис 28 23 липня 2007 року на підставі наказу від 24 липня 2007 року № 1923 позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка»,Чукотського автономного округу, Крайня Північ, російська федерація, водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі в кар`єрі рудника Валунистий з повним робочим днем на відкритих гірничих роботах.

Запис 29 03 жовтня 2007 року на підставі наказу від 02 жовтня 2007 року № 2576 переведений на дільницю Дорога-2.

Запис 30 28 травня 2008 року на підставі наказу від 24 березня 2008 року № 4005 звільнений за ініціативою працівника.

[…]

Згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески в 2007 році.

Належні докази сплати страхових внесків за 2008 рік ні пенсійному органу, ні суду надані не були.

Період з 31 травня 2010 року по 15 листопада 2010 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 судами встановлено:

[…]

Запис 35 31 травня 2010 року на підставі наказу від 31 травня 2010 року № Б113 позивач був прийнятий на роботу до закритого акціонерного товариства «Артіль старателів «Вітім» (далі ЗАТ «Артіль старателів «Вітім»), Іркутська область, місцевість, прирівняна до районів Крайної Півночі, російська федерація, водієм автомобіля БелАЗ, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі на дільниці відкритих гірничих робіт.

Запис 36 15 листопада 2010 року на підставі наказу від 30 жовтня 2010 року № Б172 звільнений за закінченням строку трудового договору.

[…]

Період з 27 квітня 2012 року по 22 листопада 2012 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив:

[…]

Запис 37 27 квітня 2012 року на підставі наказу від 27 квітня 2012 року № ВТМ96 позивач був прийнятий на роботу до ЗАТ «Артіль старателів «Вітім», Іркутська область, місцевість, прирівняна до районів Крайньої Півночі, російська федерація, водієм автомобіля БелАЗ, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі на дільниці відкритих гірничих робіт.

Запис 38 22 листопада 2012 року на підставі наказу від 02 листопада 2012 року № ВТМ170 звільнений за закінченням строку трудового договору.

[…]

Період з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив:

[…]

Запис 41 27 березня 2014 року на підставі наказу від 27 березня 2014 року № 156 позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі, російська федерація, на дільницю розсипного видобутку водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі на відкритих гірничих роботах.

Запис 42 15 квітня 2015 року на підставі наказу від 23 квітня 2015 року № 266 звільнений за закінченням строку трудового договору.

[…]

27 березня 2014 року ТОВ «Артіль старателів Чукотка» та ОСОБА_1 уклали строковий трудовий договір № К270311.

Згідно з п. 1.1 договору працівник приймається на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка» для виконання трудових обов`язків на дільницю (в цех) дільниця розсипного видобутку за професією водій автомобіля, зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, за 40 розрядом тарифної сітки, водій кар`єрного автосамоскиду БелАЗ.

Відповідно до п. 1.2 договору робота за цим договором є основним місцем роботи.

Згідно з п. 2.1 договору цей договір укладений на строк з 27 березня 2014 року по 02 травня 2015 року.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що режим роботи в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» визначається Положенням про вахтовий метод організації праці та виробництва в польових (експедиційних) умовах, яке діє в ТОВ «Артіль старателів Чукотка», а також графіком змінності, що затверджується адміністрацією артілі.

Тривалість робочої зміни 12 годин, в тому числі обліковий робочий час 11 годин, час перерв на прийом їжі та відпочинок 1 година.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що працівнику щомісячно нараховується заробітна плата за фактично відпрацьований час за тарифною ставкою (установленим окладом) відповідно до штатного розкладу: посадовий оклад (тариф) 17 рублів 81,71 копійок, польове забезпечення 750,00 рублів, запланований коефіцієнт приробітку за умови виконання завдань 1,50, передбачені Положенням про оплату праці ТОВ «Артіль старателів Чукотка», з урахуванням районного коефіцієнту і відсоткових надбавок за роботу в районах Крайньої Півночі. Підставою для нарахування заробітної плати є табель обліку робочого часу. За підсумками роботи ТОВ «Артіль старателів Чукотка» за звітний період (рік) працівнику виплачується його частка сумарного колективного заробітку (приробітку) з урахуванням індивідуального коефіцієнта кваліфікації (трудового вкладу) та з урахуванням підвищуючих і понижуючих коефіцієнтів трудової участі. Коефіцієнт трудового вкладу враховує рівень кваліфікації та ставлення працівника до виконуваної роботи. […] Встановлення коефіцієнту трудової участі оформлюється розпорядженням генерального директора ТОВ «Артіль старателів Чукотка». […]

Відповідно до п. 6.2 договору за роботу на об`єктах польових робіт, розташованих в районах Крайньої Півночі працівнику виплачується щоденне польове забезпечення в розмірі 750,00 рублів відповідно до постанови уряду рф від 02 лютого 2002 року № 93 зі змінами від 15 листопада 2002 року, внесеними постановою уряду рф № 828.

Згідно з п. 6.3 договору до стажу роботи, що дає право на отримання пільг і компенсацій, включаються календарні дні роботи в районах Крайньої Півночі та фактичні дні перебування в дорозі, передбачені графіками змінності.

Відповідно до п. 3.2 договору сумарний облік відпрацьованого часу здійснюється в годинах безпосередньо керівником структурного підрозділу, де працює працівник.

Згідно з п. 9.1 договору на період дії договору працівник підлягає соціальному, а також медичному страхуванню і забезпеченню відповідно до чинного законодавства.

Згідно з довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці за періоди роботи, які зараховуються в стаж, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії відповідно до ст. ст. 30, 32 федерального закону рф № 400-фз від 28 грудня 2013 року, яка видана ТОВ «Артіль старателів Чукотка» 30 серпня 2017 року за № 450, ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів «Чукотка», основним видом діяльності якого є видобуток дорогоцінних металів відкритим способом, на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (водія автосамоскиду БелАЗ), повний робочий день з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

Період роботи вахтовим методом в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, п. 2 ч. 1 ст. 30 федерального закону № 400-фз від 28 грудня 2013 року «Про страхові пенсії», Списку № 1, розділ І «Гірничі роботи», п. 1, пп. «а», позиція 2010100а-11442 має право на дострокове призначення страхової пенсії.

Довідка видана на підставі наказів по особовому складу за 2014-2017 роки, особової картки працівника форми № Т-2, витягу зі Списків, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Аналогічні відомості наведені в довідці ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 18 листопада 2015 року № 855 за період з 27 березня 2017 року по 05 квітня 2016 року.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески за 2014-2015 роки.

Період з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 суд встановив:

Запис 1 16 квітня 2015 року на підставі наказу від 24 квітня 2015 року № 274 позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі, російська федерація, на дільницю розсипного видобутку водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі на відкритих гірничих роботах.

Запис 2 11 березня 2016 року на підставі наказу від 12 березня 2016 року № 156 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

[…]

24 квітня 2015 року ТОВ «Артіль старателів Чукотка» та ОСОБА_1 уклали строковий трудовий договір № 240402.

Згідно з п. 1.1 договору працівник приймається на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка» для виконання трудових обов`язків на дільницю (в цех) дільниця розсипного видобутку за професією водій автомобіля, зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, за 40 розрядом тарифної сітки, водій кар`єрного автосамоскиду БелАЗ.

Відповідно до п. 2.1 договору цей договір укладений на строк з 16 квітня 2016 року по 15 жовтня 2015 року.

Решта умов строкового трудового договору від 24 квітня 2015 року № 240402 аналогічні умовам строкового трудового договору від 27 березня 2014 року № К270311.

Згідно з довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці за періоди роботи, які зараховуються в стаж, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії відповідно до ст. ст. 30, 32 федерального закону рф № 400-фз від 28 грудня 2013 року, яка видана ТОВ «Артіль старателів Чукотка» 30 серпня 2017 року за № 450, ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів «Чукотка», основним видом діяльності якого є видобуток дорогоцінних металів відкритим способом, на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (водія автосамоскиду БелАЗ), повний робочий день з 16 квітня 2015 року по 11 травня 2016 року.

Період роботи вахтовим методом в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 16 квітня 2015 року по 11 травня 2016 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, п. 2 ч. 1 ст. 30 федерального закону № 400-фз від 28 грудня 2013 року «Про страхові пенсії», Списку № 1, розділ І «Гірничі роботи», п. 1, пп. «а», позиція 2010100а-11442 має право на дострокове призначення страхової пенсії.

Довідка видана на підставі наказів по особовому складу за 2014-2017 роки, особової картки працівника форми № Т-2, витягу зі Списків, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Аналогічні відомості наведені в довідці ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 18 листопада 2015 року № 855 за період з 27 березня 2017 року по 05 квітня 2016 року.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески за 2015-2016 роки.

Період з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 суд встановив:

[…]

Запис 3 12 березня 2016 року на підставі наказу від 12 березня 2016 року № 164 позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі, російська федерація, в автотранспортний цех водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі на відкритих гірничих роботах.

Запис 4 28 березня 2017 року на підставі наказу від 28 березня 2017 року № 142 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

[…]

12 березня 2016 року ТОВ «Артіль старателів Чукотка» та ОСОБА_1 уклали строковий трудовий договір № 120307.

Згідно з п. 1.1 договору працівник приймається на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка» для виконання трудових обов`язків на дільницю (в цех) дільниця розсипного видобутку за професією водій автомобіля, зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, за 40 розрядом тарифної сітки, водій кар`єрного автосамоскиду БелАЗ.

Відповідно до п. 2.1 договору цей договір укладений на строк з 12 березня 2016 року по 10 жовтня 2016 року.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що працівнику щомісячно нараховується заробітна плата за фактично відпрацьований час за тарифною ставкою (установленим окладом) відповідно до штатного розкладу: посадовий оклад (тариф) 21 рубль 38,05 копійок, польове забезпечення 800,00 рублів, запланований коефіцієнт приробітку за умови виконання завдань 1,50, передбачені Положенням про оплату праці ТОВ «Артіль старателів Чукотка», з урахуванням районного коефіцієнту і відсоткових надбавок за роботу в районах Крайньої Півночі.

Решта умов строкового трудового договору від 12 березня 2016 року № 120307 аналогічна умовам строкового трудового договору від 27 березня 2014 року № К270311.

Згідно з довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці за періоди роботи, які зараховуються в стаж, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії відповідно до ст. ст. 30, 32 федерального закону рф № 400-фз від 28 грудня 2013 року, яка видана ТОВ «Артіль старателів Чукотка» 30 серпня 2017 року за № 450, ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів «Чукотка», основним видом діяльності якого є видобуток дорогоцінних металів відкритим способом, на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (водія автосамоскиду БелАЗ), повний робочий день 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року.

Період роботи вахтовим методом в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, п. 2 ч. 1 ст. 30 федерального закону № 400-фз від 28 грудня 2013 року «Про страхові пенсії», Списку № 1, розділ І «Гірничі роботи», п. 1, пп. «а», позиція 2010100а-11442 має право на дострокове призначення страхової пенсії.

Довідка видана на підставі наказів по особовому складу за 2014-2017 роки, особової картки працівника форми № Т-2, витягу зі Списків, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески за 2016-2017 роки.

Період з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 судами встановлено:

[…]

Запис 5 29 березня 2017 року на підставі наказу від 29 березня 2017 року № 150 позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі, російська федерація, в автотранспортний цех водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси, зайнятим транспортуванням гірничої маси в технологічному процесі на відкритих гірничих роботах.

Запис 6 29 серпня 2017 року на підставі наказу від 24 серпня 2017 року № 575 звільнений у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору.

[…]

29 березня 2017 року ТОВ «Артіль старателів Чукотка» та ОСОБА_1 уклали строковий трудовий договір № 290303.

Згідно з п. 1.1 договору працівник приймається на роботу до ТОВ «Артіль старателів Чукотка» для виконання трудових обов`язків на дільницю (в цех) дільниця розсипного видобутку за професією водій автомобіля, зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, за 40 розрядом тарифної сітки, водій кар`єрного автосамоскиду БелАЗ.

Відповідно до п. 2.1 договору цей договір укладений на строк з 29 березня 2017 року по 28 жовтня 2017 року.

Решта умов строкового трудового договору ввід 29 березня 2017 року № 290303 аналогічна умовам строкового трудового договору від 12 березня 2016 року № 120307.

Згідно з довідкою, уточнюючою особливий характер роботи або умови праці за періоди роботи, які зараховуються в стаж, що дає право на дострокове призначення страхової пенсії відповідно до ст. ст. 30, 32 федерального закону рф № 400-фз від 28 грудня 2013 року, яка видана ТОВ «Артіль старателів Чукотка» 30 серпня 2017 року за № 450, ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів «Чукотка», основним видом діяльності якого є видобуток дорогоцінних металів відкритим способом, на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (водія автосамоскиду БелАЗ), повний робочий день з 29 березня 2017 року по 29 березня 2017 року.

Період роботи вахтовим методом в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях з 29 березня 2017 року по 29 березня 2017 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, п. 2 ч. 1 ст. 30 федерального закону № 400-фз від 28 грудня 2013 року «Про страхові пенсії», Списку № 1, розділ І «Гірничі роботи», п. 1, пп. «а», позиція 2010100а-11442 має право на дострокове призначення страхової пенсії.

Довідка видана на підставі наказів по особовому складу за 2014-2017 роки, особової картки працівника форми № Т-2, витягу зі Списків, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 30 серпня 2017 року № 449 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року в якості водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески за 2017 рік.

Наданий позивачем строковий трудовий договір від 07 квітня 2016 року № 070401 судами не береться до розгляду на підставі ч. 4 ст. 73 КАС як такий, що не стосується предмета доказування у справі, оскільки він укладений між ТОВ «Артіль старателів Чукотка» та ОСОБА_3 , а не позивачем.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 25 грудня 2023 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 24 грудня 2023 року.

03 жовтня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148), який набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Пунктом 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону № 1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до абз.абз.1-2 п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Ст. 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) визначені умови призначення пенсії за вислугу років окремим категоріям працівників.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в первинній редакції) передбачала, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи:

чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

жінки після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

02 березня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213), який набрав чинності 01 квітня 2015 року.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції Закону № 213) передбачав, що право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Отже, внаслідок змін, внесених Законом № 213, був збільшений раніше визначений п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1058 загальний стаж роботи, необхідний чоловікам для призначення пенсії за вислугу років, з 25 до 30 років.

04 червня 2019 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 2-р/2019 (далі Рішення КСУ № 2-р/2019), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України № 213 і № 911, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (п. п. 1-2 резолютивної частини Рішення КСУ № 2-р/2019).

З-поміж іншого в абз.абз.6-7 п. 3.4 мотивувальної частини Рішення КСУ № 2-р/2019 Конституційний Суд України зазначив, що положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави. З огляду на наведене оспорювані положення ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, суперечать положенням ст. ст. 1, 3, 46 Основного Закону України.

Вирішуючи питання про те, норми якого закону слід застосовувати у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 грудня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років ГУ ПФУ в Сумській області належало застосовувати п. п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом № 213).

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За правилами ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 31 травня 2023 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про призначення, […] пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.7 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.

Право на призначення пенсії за віком при автоматичному призначенні (без звернення особи) визначається на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб), наявних на дату досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону. У разі якщо даних про страховий стаж у системі персоніфікованого обліку (у тому числі за періоди до впровадження персоніфікованого обліку) недостатньо для призначення пенсії за віком, орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на вебпорталі або засобами Порталу Дія, про відсутність таких відомостей та порядок подання необхідних для призначення пенсії документів (за наявності). При надходженні документів про страховий стаж протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, пенсія призначається у строк, визначений абз.2 п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону. Якщо документи не будуть подані у зазначений строк, вважається, що особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

[…]

Відповідно до п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням п. 1.8 цього розділу.

Згідно з п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі індивідуальні відомості про застраховану особу).

[…]

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

За бажанням особи для додаткового виключення періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до абз. 3 ч 1 ст. 40 Закону за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року подається довідка з місця роботи про період такої відпустки.

[…]

4) відомості про місце проживання особи;

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до п. 20 Порядку № 637 (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з п. п. 1-6, 8 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону та п. 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року);

[…].

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

[…]

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до п. п. 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із п. 12 Порядку № 637;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з п. 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

[…]

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії.

Аналіз положень п. 1.1 розділу І, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. […]; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Висновки по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Сумській області рішення від 26 грудня 2023 року № 62 «Про відмову у призначенні пенсії».

Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 у зв`язку з відсутністю необхідного загального і спеціального стажу роботи.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Сумській області належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови у призначенні пенсії, суди виходять саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Перш за все, необхідно зауважити, що ГУ ПФУ в Сумській області, приймаючи оскаржуване рішення, виходило з того, що для набуття права на пенсію позивач мав досягнути 55 років і станом на 11 жовтня 2017 року набути загальний стаж 26 років 06 місяців та спеціальний стаж 12 років 06 місяців.

Однак при вирішенні питання щодо виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років пенсійний орган мав застосовувати норми п. п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом № 213).

Аналіз цих правових норм зумовлює висновок, що умовами призначення пенсії за вислугу років для чоловіків є: 1) досягнення 55 років, 2) набуття станом на 11 жовтня 2017 року загального стажу не менше 25 років, 3) набуття станом на 11 жовтня 2017 року спеціального стажу не менше 12 років 06 місяців.

Отже, висновок пенсійного органу про те, що для набуття права на пенсію за вислугу років, з-поміж інших умов, позивач мав станом на 11 жовтня 2017 року набути загальний стаж 26 років 06 місяців, є таким, що не відповідає приписам п. п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом № 213).

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до загального (страхового) стажу та до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788, періодів роботи на території російської федерації в 2003-2017 роках, суд зазначає наступне.

В рішенні, яке є предметом спору, ГУ ПФУ в Сумській області вказало, що періоди з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, з 31 травня 2010 року по 15 листопада 2010 року, з 27 квітня 2012 року по 22 листопада 2012 року, з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року, з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року, з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року, з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року не зараховані до загального (страхового) стажу, оскільки впродовж цих періодів ОСОБА_1 працював в російській федерації. Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та розірвання дипломатичних відносин з країною-агресором Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», а тому загальний (страховий) стаж має обчислюватися за законодавством України з врахуванням двосторонніх угод/договорів.

Слід відхилити цей аргумент пенсійного органу з мотивів, що наведені нижче.

Так, відповідно до ст. 4 Закону № 1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, […] міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з ч. 4 ст. 1 Закону № 1788 у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

13 березня 1992 року держави учасниці Співдружності Незалежних Держав, в тому числі Україна і російська федерація, уклали Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, яка набрала чинності 13 березня 1992 року, (далі Угода 1992 року).

Відповідно до ст. 1 Угоди 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди […] здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно зі ст. 5 Угоди 1992 року ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав учасниць Угоди.

За правилами п. 1 ст. 6 Угоди 1992 року призначення пенсій громадянам держав учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Угоди 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з п. 3 ст. 6 Угоди 1992 року обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

За правилами ст. 11 Угоди 1992 року необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до п. 1 ст. 13 Угоди 1992 року кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Згідно з п. 2 ст. 13 Угоди 1992 року пенсійні права громадян держав учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

14 січня 1993 рому була укладена Угода між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян Україні і росії, які працюють за межами своїх країн, (далі Угода 1993 року).

Відповідно до ст. 1 Угоди 1993 року дія цієї Угоди поширюється на осіб […], які є громадянами або постійно проживають на території однієї із Сторін […] та здійснюють свою трудову діяльність на умовах найму на території іншої Сторони […].

П. 2 ст. 4 Угоди 1993 року передбачав, що трудова діяльність працівника оформлюється трудовим договором (контрактом), укладеним з роботодавцем згідно з трудовим законодавством Сторони працевлаштування. […].

Відповідно до п. 2 ст. 6 Угоди 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

За правилами ч. 3 ст. 6 Угоди 1993 року обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до ст. 7 Угоди 1993 року питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

За правилами ст. 11 Угоди 1993 року документи, видані з метою реалізації цієї Угоди на території однієї сто за встановленою формою, або їх копії, засвідчені в установленому порядку, приймаються на території іншої Сторони без легалізації.

Відповідно до ст. 12 Угоди 1993 року ця Угода набирає чинності з моменту підписання.

Згідно з п. 1 ст. 13 Угоди 1993 року ця Угода укладається строком на п`ять років і буде автоматично продовжуватись кожного разу на один рік, якщо жодна з Сторін не заявить про свій намір припинити її дію шляхом письмового повідомлення не менш як за 6 місяців до закінчення відповідного періоду.

П. 2 ст. 13 Угоди 1993 року передбачено, що у разі денонсації Угоди її положення залишаються чинними щодо трудових договорів (контрактів), укладених Працівниками з роботодавцями, до закінчення строку, на який вони були укладені.

15 квітня 1994 року Уряди Арезбайджанської Республіки, Республіки Вірменія, Республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, російської федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан та України уклали Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів (далі Угода 1994 року), яка набрала чинності 11 серпня 1995 року, ратифікована Україною 11 липня 1995 року і набрала чинності для України 22 серпня 1995 року.

Пунктом 2 ст. 4 Угоди 1994 року передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Відповідно до ст. 9 Угоди 1994 року питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (та) двосторонніми угодами.

За правилами ст. 18 Угоди 1994 року у разі припинення дії цієї Угоди її положення залишаються чинними щодо трудових договорів (контрактів), укладених працівниками з роботодавцями (наймачами), до закінчення терміну, на який вони були укладені.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Угоди 1994 року ця Угода укладається терміном на п`ять років і буде автоматично продовжуватися кожного разу на один рік. Кожна зі Сторін може заявити про свій намір вийти з цієї Угоди шляхом письмового повідомлення депозитарія про це не менш ніж за шість місяців до закінчення відповідного періоду.

Аналіз положень Угоди 1992 року, Угоди 1993 року і Угоди 1994 року дозволяє дійти висновку, що обчислення стажу (страхового та спеціального (пільгового)) здійснюється за законодавством тієї держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; стаж (страховий та спеціальний (пільговий)), набутий на території однієї держави учасниці Угод, визнається іншою державою учасницею Угоди.

Отже, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угод, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Подібний висновок викладений Верховним Судом в постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі № 555/2250/16-а, від 17 червня 2020 року у справі № 646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17, від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26 березня 2008 року № 01-1/2-07 визначено, що норма п. 3 ст. 6 Угоди 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у особи права на пенсію пенсійний орган мав врахувати стаж та заробітну плату, набуті такою особою на території будь-якої з держав учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації.

29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі Постанова КМУ № 1328).

Пункт 1 Постанови КМУ № 1328 передбачав вихід з Угоди 1992 року.

Пункт 2 Постанови КМУ № 1328 Міністерству закордонних справ України доручено в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди 1992 року.

Постанова КМУ № 1328 набрала чинності 02 грудня 2022 року.

Як свідчить лист Міністерства закордонних справ України від 29 грудня 2022 року № 72/14-612-108210 «Щодо припинення дії міжнародних договорів», після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди 1992 року, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19 червня 2023 року.

24 червня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 639 «Про припинення дії Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» (далі Постанова КМУ № 639).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 639 припинена дія Угоди 1993 року.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 639 Міністерству закордонних справ України доручено повідомити в установленому порядку уряд російської федерації про припинення дії Угоди 1993 року.

Постанова КМУ № 639 набрала чинності 27 червня 2023 року.

Як свідчить лист Міністерства закордонних справ України від 10 липня 2023 року № 72/14-612/1-80209 «Щодо припинення дії міжнародних договорів», Угода 1993 року припинила дію 04 липня 2023 року.

29 червня 2023 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 3192-ІХ «Про зупинення у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь дії Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів та Протоколу про внесення змін і доповнень до Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року» (далі Закон № 3192), який набрав чинності 21 липня 2023 року.

Пунктом 1 Закону № 3192 зупинена у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь дія Угоди 1994 та Протоколу про внесення змін і доповнень до цієї Угоди.

Як свідчить лист Міністерства закордонних справ України від 26 липня 2023 року № 72/14-612-87561 «Щодо припинення дії Угоди СНД», українська сторона повідомила Виконавчий комітет СНД про зупинення у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь дії Угоди 1994 року та Протоколу про внесення змін і доповнень до неї; дію зазначених документів зупинено з 25 липня 2023 року.

Припинення для України дії Угоди 1992 року з 19 червня 2023 року, Угоди 1993 року з 04 липня 2023 року, а також зупинення у відносинах України з російською федерацією дії Угоди 1994 року з 25 липня 2023 року не впливає на спірні правовідносини, оскільки позивач працював на території російської федерації в 2003-2017 роках в період чинності цих Угод, а тому мав легітимні очікування, що набутий ним на території російської федерації стаж (як загальний (страховий), так і спеціальний (пільговий)), враховуватиметься при призначенні пенсії за законодавством України.

Відповідно до п. 2 ст. 13 Угоди 1992 року пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 щодо тлумачення ч. 1 ст. 58 Конституції України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17 навів висновок про те, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Таким чином, пенсійний орган мав обчислювати стаж позивача із застосуванням законодавства, що було чинним на час здійснення ним трудової діяльності.

Як було вказано вище, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угод, враховується при встановленні права на пенсію. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Верховний Суд в постанові від 29 березня 2023 року у справі № 360/4129/20 навів такі висновки:

«[…]

Колегія суддів враховує, що обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно із ст. 2 федерального закону російської федерації від 17 грудня 2001 року № 173-фз «Про трудові пенсії в російській федерації», який застосовувався до 01 січня 2015 року, страховий стаж та, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до пенсійного фонду російської федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 наведеного вище федерального закону № 173-фз до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території російської федерації особами, вказаними в ч. 1 ст. 3 даного федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до пенсійного фонду російської федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені ст. ст. 11 та 12 даного федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до федерального закону від 01 квітня 1996 року № 27-фз «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством російської федерації (ч. 1 ст. 14 федерального закону № 173-фз).

Згідно з ч. 2 ст. 14 федерального закону № 173-фз при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені ст. ст. 11 та 12 даного федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до федерального закону від 01 квітня 1996 року № 27-фз «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування» підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у федеральному законі російської федерації від 28 грудня 2013 року № 400-фз «Про страхові пенсії» (ст. ст. 3, 11, 14).

В контексті обставин цієї справи, суди попередніх інстанцій констатували, що страховий стаж за період роботи позивача з […] по […] (російська федерація, Тюменська область) на посаді […] відповідно до законодавства російської федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством російської і. Водночас, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території російської федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації за цей період.

Проте, як правильно встановлено судами обох інстанцій, позивач не підтвердив страховий стаж за спірний період відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку та не надав доказів сплати страхових внесків за цей період до пенсійного фонду російської федерації.

Колегія суддів зазначає, що зарахування стажу на пільгових умовах необхідного для призначення відповідної пенсії можливе лише за сукупності законодавчо визначених підстав, що визначають право на пільгову пенсію.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування як до страхового, так і до пільгового стажу періоду роботи позивача з […] по […] у […] (російська федерація, Тюменська область) на посаді […].

[…]».

Судами встановлено, що в період з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, (записи 23-24 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , довідка від 30 серпня 2017 року № 449.

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, видана на підставі особових рахунків, містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Крім того, позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2003 році підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Докази сплати страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації за 2004 рік ні пенсійному органу, ні суду не надані.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало період роботи позивача з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду роботи з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судами встановлено, що в період 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (записи 28-30 в трудовій книжці. серії НОМЕР_1 , довідка від 30 серпня 2017 року № 449).

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2007 році підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Докази сплати страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації за 2008 рік ні пенсійному органу, ні суду не надані.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало період роботи позивача з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, окружний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду роботи з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судами встановлено, що в період з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі, (записи 41-42 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , строковий трудовий договір від 27 березня 2014 року № К270311, уточнююча довідка від 30 серпня 2017 року № 450, довідка від 30 серпня 2017 року № 449).

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного рф здійснені за встановленими тарифами. Аналогічні відомості наведені в довідці від 18 листопада 2015 року № 855.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2014-2015 роках підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало позивачу період роботи з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду роботи з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судами встановив, що в період з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (записи 1-2 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , строковий трудовий договір від 24 квітня 2015 року № 240402 (за період з 16 квітня 2016 року по 15 жовтня 2015 року), уточнююча довідка від 30 серпня 2017 року № 450, довідка від 30 серпня 2017 року № 449).

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами. Аналогічні відомості наведені в довідці від 18 листопада 2015 року № 855.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2015-2016 роках підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало позивачу період роботи з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, окружний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду роботи з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судами встановлено, що в період з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі (записи 3-4 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , строковий трудовий договір від 12 березня 2016 року № 120307 (за період з 12 березня 2016 року по 10 жовтня 2016 року), уточнююча довідка від 30 серпня 2017 року № 450, довідка від 30 серпня 2017 року № 449).

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2016-2017 роках підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало позивачу період роботи з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з судами першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судами встановлено, що в період з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» (російська федерація) водієм автомобіля, зайнятим на транспортуванням гірничої маси в технологічному процесі (записи 5-6 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , строковий трудовий договір від 29 березня 2017 року № 290303 (за період з 29 березня 2017 року по 28 жовтня 2017 року), уточнююча довідка від 30 серпня 2017 року № 450, довідка від 30 серпня 2017 року № 449).

Довідка ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508 містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду рф здійснені за встановленими тарифами.

Позивач надав суду таблиці сплати страхових внесків ТОВ «Артіль старателів Чукотка», згідно з якими в 2017 році підприємство сплачувало за ОСОБА_1 страхові внески.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Сумській області не зарахувало позивачеві період з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року ні до страхового, ні до спеціального стажу.

Оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, окружний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду роботи з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року до страхового та спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо наявності підстав для врахування заробітної плати за період роботи позивача на території російської федерації при призначенні пенсії за законодавством України.

Верховний Суд в постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 560/764/21 навів такий висновок:

«[…]

Отже, як за законодавством України, так і за законодавством російської федерації обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків за цей період до пенсійного фонду російської федерації.

Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 також дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману в російській федерації, лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

За встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки саме по собі зарахування до страхового стажу періодів роботи на території російській федерації не може бути підставою для врахування заробітку, отриманого за вказаний період, без підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

[…]».

В постанові від 29 січня 2024 року у справі № 560/5001/21, яка стосувалася врахування заробітної плати за період роботи на території держави учасниці Угоди 1992 року, Верховний Суд зазначив:

«[…]

Отже, враховуючи, що Україна є Стороною, за законодавством якої здійснюється пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць, то за її законодавством обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків (чи по іншому названих обов`язкових платежів) за цей період до Пенсійного фонду Туркменістану.

Верховний Суд в постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 листопада 2023 року у справі 560/764/21 дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману поза межами України (в російській федерації), лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

З огляду на вказану норму та враховуючи те, що персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування запроваджений в Україні з 01.07.2000, але такий облік не охоплює осіб, які працювали поза межами України, то підтвердження нарахованої заробітної плати для осіб, які працювали поза межами України та мають право на призначення пенсії в Україні, має відбуватися на підставі первинних документів.

[…]».

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що разом з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав довідку ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508, яка видана на підставі особових рахунків за 2003-2004 роки, 2007-2008 роки, 2014-2017 року і містить інформацію про заробітну плату позивача за періоди роботи з 17 лютого 2003 року по 17 лютого 2004 року, з 23 липня 2007 року по 28 травня 2008 року, з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року, а також вказівку на те, що відрахування до пенсійного фонду російської федерації здійснені за встановленими тарифами.

Також позивач надав суду таблиці сплати ТОВ «Артіль старателів Чукотка» страхових внесків за ОСОБА_1 за 2003, 2007, 2014, 2015, 2016 і 2017 роки.

Отже, ОСОБА_1 має право на врахування заробітної плати, отримуваної ним під час роботи в ТОВ «Артіль старателів Чукотка» за періоди роботи з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року згідно з довідкою від 29 серпня 2017 року № 508, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 26 грудня 2023 року № 62 «Про відмову у призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Сумській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки рішення від 26 грудня 2023 року № 62 «Про відмову у призначенні пенсії», є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення належить також застосувати такі способи захисту, як зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області:

1. зарахувати ОСОБА_1 до загального (страхового) та до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788, (робітники локомотивних бригад, водії вантажного автотранспорту) періоди роботи:

з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року,

з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року,

з 27 березня 2014 року по 15 квітня 2015 року,

з 16 квітня 2015 року по 11 березня 2016 року,

з 12 березня 2016 року по 28 березня 2017 року,

з 29 березня 2017 року по 29 серпня 2017 року;

2. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 грудня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. 2-1, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону № 2148) та п. «а» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 (в редакції до внесення змін Законом № 213) з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні, та з урахуванням відомостей про заробітну плату за періоди роботи з 17 лютого 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 23 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 27 березня 2014 року по 29 серпня 2017 року згідно з довідкою ТОВ «Артіль старателів Чукотка» від 29 серпня 2017 року № 508.

Слід зауважити, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Сумській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме на ГУ ПФУ в Сумській області суд покладає обов`язок зарахувати вказані вище періоди до загального (страхового) та спеціального (пільгового) стажу позивача та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

В цьому випадку для встановлення належного відповідача визначальним є те, структурний підрозділ якого пенсійного органу розглядав заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, яке визнано судом протиправним і скасовано, а не те, в якому пенсійному органі перебуває електронна пенсійна справа заявника.

Норми п. 4.10 Порядку № 22-1 передбачають передачу електронної пенсійної справи від «органу, що призначає пенсію», який розглядав заяву про призначення пенсії, до «органу, що призначає пенсію», за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто п. 4.10 Порядку № 22-1 врегульовує відносини щодо виплати пенсії, які виникають після того, як визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, прийняв рішення про призначення пенсії.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 200/232/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 13 червня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць