Справа № 461/4474/24
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4474/24
Провадження №2-а/461/144/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

за участі:

представника відповідача Бойчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 31.05.2024 звернувся в суд із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №291 від 27.07.2023 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що 14.05.2024 під час з`ясування причин блокування його карткового рахунку, ним встановлено, що державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) накладено арешт у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №291 від 27.07.2023, яку він отримав 21.05.2024. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки жодних правопорушень він не вчиняв. Окрім цього не отримував жодних протоколів, постанов, попереджень, повідомлень в період з липня 2024 року по день звернення у ВДВС. Просить врахувати, що Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради постанова №291 від 27.07.2023 пред`явлена до виконання з порушенням строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. У зв`язку з наведеним, просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.06.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

10.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_2 , у якому остання просить відмовити у задоволенні позову, із покликанням на таке. 14.07.2023 ЛКП «Старий Львів» складено протокол №585 за порушення ст.152 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який засмітив подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади Галицького району м. Львова - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Повістки скеровано на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 . Адміністративною комісією скеровано повістку №3 від 17.07.2023 рекомендованою кореспонденцією на засідання, яке призначено на 21.07.2023. 21.07.2023 на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань від такого не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Адміністративною комісією скеровано повістку №11 від 21.07.2023 рекомендованою кореспонденцією на засідання, яке призначено на 27.07.2023. 27.07.2023 на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань від такого не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Оскільки ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії не з`явився, не повідомив причин своєї не явки, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, тому комісією прийнято рішення - розглядати справу за наявними матеріалами. Дослідивши усі матеріали справи, а саме: протокол №585 від 14.07.2023, фотосвітлини, повістку №3 від 17.07.2023, повістку №11 від 21.07.2023, адміністративна комісія прийняла рішення притягнути до адміністративної відповідальності позивача за порушення ст.152 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1360 грн. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена Адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради у межах своїх повноважень, з дотриманням приписів КУпАП, на підставі досліджених доказів, які підтверджують вину позивача, а тому є правомірною. Окрім цього, зазначає, що позивач жодним чином не аргументує неправомірність прийняття постанови Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №291 від 27.07.2023. Щодо твердження позивача про пропущення строку пред`явлення постанови до виконання, зазначила наступне. Оскаржувану постанову адміністративної комісії прийнято 27.07.2023, копію якої на адресу місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 було скеровано 28.07.2023. Оскільки, зазначену постанову не було виконано у добровільному порядку, а також були відсутні відомості про оскарження такої, Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради 01.09.2023 подано заяву про примусове виконання постанови №291 від 27.07.2023, тобто без порушення 3-х місячного терміну для пред`явлення. В подальшому дана постанова перебувала на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби у м. Львові ЗМУ МЮ, та 02.02.2024 на адресу районної адміністрації надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2023 ВП №72681025, оскільки боржник виконавчий документ не виконує, на виклики не реагує, у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Враховуючи, що постанову не було виконано у добровільному та примусовому порядку, відповідачем повторно подано заяву про примусове виконання постанови.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 щодо задоволення позовних вимог заперечила із покликанням на обставини, наведені нею у поданому відзиві на адміністративний позов, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 27.07.2023 №291 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 1360 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14.07.2023 ЛКП «Старий Львів» складено протокол №585 щодо ОСОБА_1 , який засмітив подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади Галицького району м. Львова - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Повістки скеровано на адресу місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 . Адміністративною комісією скеровано повістку №3 від 17.07.2023 рекомендованою кореспонденцією на засідання, яке призначено на 21.07.2023. 21.07.2023 на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Адміністративною комісією скеровано повістку №11 від 21.07.2023 рекомендованою кореспонденцією на засідання, яке призначено на 27.07.2023. 27.07.2023 на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань від такого не надходило, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Оскільки ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії не з`явився, не повідомив причин своєї не явки, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, тому комісією прийнято рішення - розглядати справу за наявними матеріалами. Адміністративною комісією досліджено такі матеріали справи: протокол №585 від 14.07.2023, фотосвітлини, повістку №3 від 17.07.2023, повістку №11 від 21.07.2023.

Згідно ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.288 КУпАП постанову адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Дана норма права є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

За приписами ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною 4 статті 20 вказаного Закону передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджені ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376.

У п.20 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади передбачена відповідальність громадян та юридичних осіб за порушення у сфері благоустрою території, а саме: 20.1.7 - Засмічення місць загального користування.

Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» - власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (ч.2 ст.4), спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п.6 ч.1 ст.1). Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) (п.2 ч.1 ст.1).

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.7 цього Закону співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП, та правомірності оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, представником відповідача надано суду матеріали адміністративної справи, що стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, серед яких: фотофіксація правопорушення; протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2023 №585, що складений майстром дільниці ЛКП «Старий Львів» ОСОБА_4 , який надісланий на адресу реєстрації ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією; повістки про виклик ОСОБА_1 для розгляду протоколу, який надійшов з ЛКП «Старий Львів» на 21.07.2023 та 27.07.2023, які скеровані на адресу реєстрації ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, містить основні обов`язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об`єктивність з`ясування всіх обставин справи.

Щодо покликань позивача на те, що він не отримував жодних протоколів, постанов, повідомлень, суд вважає такі безпідставними, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи списками поштових відправлень «Укрпошта», згідно яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, повістки про виклик на засідання адміністративної комісії та сама постанова про адміністративне правопорушення скеровувалися на адресу реєстрації ОСОБА_1 , яка ж і зазначена ним у позовній заяві.

З приводу тверджень ОСОБА_1 , що Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради порушено строк пред`явлення постанови про адміністративне правопорушення №291 від 27.07.2023 до виконання, суд зазначає, що вказане не є підставою для скасування такої постанови та закриття провадження у справі.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Підстави позову, на які посилалася позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на вищезазначене, суд погоджується з висновком Галицької районної адміністрації Львіської міської ради відносно того, що матеріали про адміністративне правопорушення в повній мірі відповідають вимогам КУпАП та підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем були надані належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а тому суд вважає, що рішення відповідача під час накладення адміністративного стягнення щодо позивача прийнято без порушення вимог ст.2 КАС України, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6, 9, 72-77, 241-246, 295, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.06.2024.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер телефону: НОМЕР_2 ;

відповідач: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, 79000, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, , номер телефону: , 254 560 34.

Суддя О.Б. Кротова