Справа № 160/5162/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5162/24
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 (суддя першої інстанції Златін С.В.) в адміністративній справі №160/5162/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №88 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.07.2021 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 29 червня 2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що вона 29.06.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 07.07.2021року №88 їй було відмовлено в призначенні пенсії. Підставою для відмови стало недосягнення позивачем необхідного віку для визначення права на пенсію відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року позов задоволено.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що в рішенні від 07.07.2021 року №88, прийнятому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, зазначено, що станом на дату звернення страховий стаж позивача становить 33 роки, пільговий стаж за Списком №2 особи (позивача) 28 років 5 місяців 19 днів. Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 (Список №1) становить 51 рік. Вік позивача на дату звернення (29.06.2021) складає 51 рік. Враховуючи вищезазначене, в призначенні пільгової пенсії за віком згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відмовлено, оскільки станом на 29.06.2021 позивач не досяг пенсійного віку 55 років. Додатково повідомляємо, що рішення від 07.07.2021 №88 було надіслано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 08.07.2021 №0400-010222-8/90866 (простою поштою) позивачу. Позивач, в обґрунтування права на пільгову пенсію за Списком №2, посилається на статтю 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ), яка є недіючою при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.06.2021 звернулась до територіальних органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням пенсійного фонду України у Донецькій області прийнято Рішення від 07.07.2021р. №88 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з недосягненням позивачем відповідного пенсійного віку.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 114 Закону №1058-IVне відповідає принципу верховенства права, а також суперечать нормам ч. 2 ст.19, ч. 3 ст.22 Конституції України, згідно із якими, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та при прийнятті нових нормативно-правових актів або внесенні змін у діючі не допускається зменшення змісту й обсягу існуючих прав і свобод. Зазначивши при цьому, що норми статті 114 Закону України №1058-IVабсолютно ідентичні нормам статті 13 Закону № 1788-XII, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, які були визнанні неконституційними, як такі, що порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність. Обрані відповідачем мотиви прийняття оскаржуваного рішення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписівст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на користь невладного суб`єкта - приватної особи, тобто на користь позивача. Крім того, спірне рішення відповідача прийняте без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи.

Оцінюючи обґрунтованість поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення (Конституційного Суду України) № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених у рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 зазначила, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Судом встановлено, що на момент звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії позивач досягла досягнення 51 років, мала стаж роботи більше 20 років, з яких більше 28 років роботах за Список 2, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Тому, з огляду на наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, позивач набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Отже, оскаржуване в цій справі рішення відповідача є протиправним і має бути скасоване.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 в адміністративній справі №160/5162/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 червня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 червня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров