Справа № 160/22229/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 160/22229/23

адміністративне провадження № К/990/8322/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна площа»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року (суддя Лунін О.С.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року (колегія у складі суддів Суховаров А.В., Головко О.В., Ясенова Т.І.)

у справі № 160/22229/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна площа»

до Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України

про визнання протиправним розпорядження.

У С Т А Н О В И В:

1. У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» (далі - ТОВ «Озерна площа»; позивач) звернулося до суду з позовом Дніпропетровської обласної військової адміністрації (далі - Дніпропетровська ОВА; відповідач-1), Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - МКІП; відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.04.1996 № 158-р «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури і містобудування місцевого значення Дніпропетровської області» у частині включення у додатку об`єкту нерухомості на вул. Шмідта, 17 у м. Дніпрі (наразі пр. Лесі Українки, 4), охоронний номер 114;

- визнати протиправним та скасувати наказ МКІП від 01.03.2023 № 93 «Про занесення об`єкта культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України», яким занесено до державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорію місцевого значення пам`ятку архітектури «Виробниче підприємство» на пр. Лесі Українки, 4 в м. Дніпрі, охоронний номер 10283-Дп;

- виключити з державного реєстру нерухомих пам`яток України пам`ятку архітектури «Виробниче підприємство» на пр. Лесі Українки, 4 в м. Дніпрі, охоронний номер 10283-Дп.

2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.09.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024, відмовив у відкритті провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

3. Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що у справі № 160/9717/21 було розглянуто позовні вимоги щодо визнання протиправним та нечинним розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.04.1996 № 158-р "Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області" у частині включення в додаток до вказаного розпорядження об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 17 (адреса після перейменування: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 4), охоронний номер 114.

4. Враховуючи, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині позовних вимог є таке, що набрало законної сили, рішення (справа №160/9717/21), у відкритті провадження в цій частині позовних вимог у справі №160/22229/23 слід відмовити.

5. ТОВ «Озерна площа» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

6. Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на неврахування висновків щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, викладених у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №340/807/214, та те, що предмет та підстави позову у справі № 160/9717/21 відрізняються від таких у цій справі.

У справі № 160/9717/21 ТОВ «Озерна площа» оскаржувало розпорядження Дніпропетровської ОДА від 12.04.1996 № 158-р з підстав відсутності в Українського спеціального науково-реставраційного проектного інституту «Укрпроектреставрація» повноважень проводити інвентаризацію забудови міста, а у державної адміністрації - приймати оскаржуване рішення, тобто неповноважності органу.

У цій же справі Товариство просить виключити з додатку до зазначеного розпорядження об`єкт нерухомості як пам`ятки архітектури, оскільки такий не відповідає критеріям пам`ятки, історична, наукова, художня чи інша культурна цінність якої не встановлена; вказані обставини, підстави присвоєння об`єкту нерухомості статусу пам`ятки архітектури не досліджувалися у справі № 160/9717/21.

Вимога, у відкритті провадження за якою суд першої інстанції відмовив, нерозривно пов`язана з іншими заявленими у позові вимогами; не відповідає умовам тотожності спору.

7. Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2024 відкрито касаційне провадження.

8. Відповідач-1 у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

9. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

10. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

11. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

12. Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам учасників справи, Верховний Суд виходить з такого.

13. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

14. Така підстава для відмови у відкритті провадження у справі як існування рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

15. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

16. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі (закрити провадження, якщо воно вже відкрито).

17. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

18. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

19. Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 07.12.2023 у справі №160/19012/21.

20. У справі №160/9717/21 ТОВ «Озерна площа» зверталося до суду з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з вимогами про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 12.04.1996 № 158-р «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області» у частині включення в додаток до вказаного розпорядження об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 17 (адреса після перейменування: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 4), охоронний номер 114.

21. Судом у справі № 160/9717/21 вирішувалося питання щодо наявності у відповідача повноваження на прийняття спірного розпорядження, щодо правового статусу Українського спеціалізованого науково-дослідного інституту «Укрпроектреставрація» у сфері охорони культурної спадщини, а також правового статусу та значення проведених цим інститутом інвентаризацій.

22. У справі, що розглядається, позивач, зокрема, заявив вимоги про визнання протиправним та скасування наказу МКІП від 01.03.2023 № 93 «Про занесення об`єкта культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України», яким занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення пам`ятку архітектури «Виробниче підприємство» на пр. Лесі Українки, 4 в м. Дніпрі, охоронний номер 10283-Дп та виключення цього об`єкта з Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Тобто у цій справі підставою позову є незаконне вирішення питання щодо присвоєння об`єкту нерухомості статусу пам`ятки архітектури.

23. Враховуючи зазначене, спір у цій справі та у справі №160/9717/21 не є тотожними.

24. Таким чином, доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень.

25. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

26. За таких обставин, Суд дійшов висновку, що при ухваленні судових рішень, суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, що є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

27. Оскільки Верховний Суд не змінив та не ухвалив нове рішення, судові витрати відповідно статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 160/22229/23 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб