Справа № 240/34069/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом здійснення перерахунку пенсійного забезпечення позивача та не застосування розрахунку у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на виконання додаткового рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області продовжувати виконувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 та здійснювати розрахунок пенсійного забезпечення та в розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та нараховувати обчислену пенсію ОСОБА_1 довічно.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що Головним управлінням ПФУ в Житомирській області на виконання постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2012 у справі №2-а-11/12 та додаткового рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 було здійснено позивачу нарахування та виплату пенсійних виплат. На думку позивача, відповідачем не повністю виконані рішення суду щодо здійснення перерахунку пенсії позивача, оскільки рішення суду виконано лише в межах виплати пенсії до 30.06.2021 включно, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. Вказані дії відповідача слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Натомість, у своїх розрахунках відповідач обчислює розмір пенсійного забезпечення виходячи з ч.3 ст.54 Закону №1584-ІХ в якому зазначено розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, які не можуть бути нижчими, зокрема для І групи інвалідності - 6000 грн.
У даному випадку, фраза «не може бути нижчим» не означає що саме ця сума має бути застосована для розрахунку пенсійного забезпечення, оскільки дана сума встановлена Законом у розмірі 6000 грн є гранично мінімальною межею розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області призначити пенсію у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком. Однак, на думку позивача, відповідач самовільно трактує та виконує рішення суду на власний розсуд, не зважаючи на обов`язок чітко виконувати рішення суду.
У даному випадку, відповідач, посилаючись на зміни у пенсійному забезпеченні та ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначає що з 01.07.2021 розмір пенсійного забезпечення позивача обраховувався в розмірі 50% від пенсій по І групі інвалідності померлого годувальника. Однак, на думку позивача, зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії.
Крім того, позивач у відповіді на відзив посилається на те, що відповідачем пропущено строки подання відзиву на позовну заяву.
Стосовно доводів позивача щодо пропуску відповідачем строку подачі відзиву на адміністративний позов суд зазначає наступне.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2024 було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа наявної в матеріалах справи ухвала суду від 22.01.2024 була надіслана відповідачу та доставлено до електронного кабінету 22.01.2024.
Останній день на подання відзиву - 08.02.2024.
29.03.2024 відзив було направлено відповідачем на адресу позивача, підтвердженням чого є фіскальний чек про здійснення поштового відправлення від 29.03.2024, доданий до відзиву.
Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається і встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня в ухвали про відкриття провадження справі.
Згідно з ч.1 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважним, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливості такого поновлення,
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президента України №64/2022 від 24.02,2022, затвердженим Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Наразі Указом Президента України від 12.08.2022 №5732/2022 затвердженим Законом №2500-ІХ від 15.08.2022, дію воєнного стану в продовжено з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
З цього приводу 02.03.2022 Рада суддів України видала Рекомендації щодо судів в умовах воєнного стану, яким, зокрема, судам рекомендовано ви підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
У період воєнного стану, згідно частині статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження судів не можуть бути припинені, а частина 2 статті 26 зазначеного Закону передбачає, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Варто зазначити, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації України працівники, які виконують обов`язки державної служби, періодично змушені переривати свою роботу та покидати робочі місця через оголошення по області повітряних тривог.
Сукупність вказаних обставин викликали об`єктивну неможливість подачі відзиву у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки, через незалежні від відповідача причини.
На підставі викладеного, з метою повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, суд врахував поданий відзив.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2012 у справі №2-а-11/12 визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України м.Житомира Житомирської області щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі, передбаченому вимогами ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02.06.2011. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України м.Житомира Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 02.06.2011 (а.с.9-10).
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 вказана постанова залишена без змін та набрала законної сили.
Додатковим рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії заяву ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено додаткове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в м.Житомирі Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію, як працездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" з 02.06.2011 (а.с.11-12).
Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 (провадження 2-адр/296/1/19), було виконано частково, а саме: відповідні нарахування було здійснено до 30.06.2021.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало відповідь від 19.09.2023 №0600-0202-8/98799 з якої вбачається наступне. Починаючи з 01.06.2021 відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №1584-ІХ), частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції: «в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема для І групи інвалідності - 6000 гривень». Враховуючи зміни у пенсійному забезпечення, розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2021 обраховувався в розмірі 50% від пенсій по 1 групі інвалідності померлого годувальника (6000 грн х 50%) та з урахуванням щомісячної компенсації непрацездатному члену сім`ї в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн становить 3113,88 грн, який був меншим за розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: 3817,96 грн. ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком згідно Закону №1058 з 01.07.2021 по 30.11.2021 у розмірі 3817,96 грн, з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 3832,36 грн (а.с.13-14).

Позивач стверджує, що фактичне виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області відбулось лише в межах виплати пенсії до 30.06.2021 включно. Крім того, постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.03.2012 та додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 кінцевої дати виплати призначеної пенсії позивачу не визначено, а отже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, на думку позивача, безпідставно з 01.07.2021 не виплачується та не призначається пенсія у визначених судом розмірах, а саме 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії ocoбaм віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді; а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007) в усіх випадках розміри пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та Законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання рішення суду ОСОБА_1 призначено пенсію, як непрацездатному члену сім`ї померлого годувальника чоловіка - ОСОБА_2 , інваліда 1 групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вимог ст.54 Закону №796-ХІІ у розмірі 50% від 10 мінімальних пенсій за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.06.2011 по 22.07.2011, тобто до внесення змін до зазначеної статті Закону.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», від 23.12.2010 №2857-VІ (далі - Закон №2857), який набрав чинність 19.06.2011, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 за №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (далі - Постанова №745), яка набула чинності з 23.07.2011.

Відповідно до п.5 ч.3 Постанови №745 розміри пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче, зокрема, на одного непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні, - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, а згідно з п.1 ч.3 цієї постанови розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою встановлено в твердих розмірах, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках інвалідів І групи - 870 гривень.

Частиною 2 статті 14, статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються сторонами відповідно до покладених на них зобов`язань. Виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 02.06.2011 по 30.06.2011 становив 3692,67 грн (764 грн - мінімальна пенсія за віком х 10 х 50%/30*29) з 01.07.2011 по 22.07.2011 становив 2710,97 грн (764 грн - мінімальна пенсія за віком х 10 х 50%/31*22).

Розмір пенсії з 23.07.2011, обчислений відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ зі змінами внесеними відповідно до Закону №2857 становив 435 грн (870 х 50%). Оскільки розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був вищий, а саме 969,10 грн, а тому пенсія з 23.07.2011 виплачувалась в зазначеному розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 норми пункту четвертого Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

З урахуванням висновків рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 №240/4277/20 та на виконання додаткового рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 проведено обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.07.2011.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З 01.01.2012 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова №1210), якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та встановлено мінімальні розміри для відповідної категорій постраждалих осіб.

Отже, вищенаведеними положеннями чинного законодавства змінено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі яким керувався суд при винесенні рішення. Зокрема, відповідно до п.4 ч.11 Постанови №1210 розмір пенсії на одного непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні, встановлюється у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, а згідно з пунктом 11 вказаного Порядку визначено, що мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, зокрема, по І групі інвалідності становить 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, розмір пенсії в зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №796-ХІІ в результаті виконання додаткового рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2019 у справі №2-а-11/12 ОСОБА_1 з 23.07.2011 по 31.12.2011 становив 3820 грн (764 грн - мінімальна пенсія за віком х 50%), а з 01.01.2012, обчислений відповідно до ст.54 Закону №796-ХІІ зі змінами внесеними відповідно до Закону №4282 - 739,80 грн (822 грн - прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність х 180% х 50%). Оскільки розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» був вищим, а саме 1085,37 грн, а тому пенсія з 01.01.2012 виплачувалась у зазначеному розмірі. Доплата за період з 23.07.2011 по 31.12.2011 становить 15153,42 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом четвертим Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Тобто, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника на 1 непрацездатного члена сім`ї за померлу особу з інвалідністю І групи, внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 - 1990 роках з 01.01.2013 становить 804,60 грн ((894 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2013 х 180%) х 50%).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014, який набрав чинності 03.08.2014, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Крім того, 28.12.2014 прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VІІІ, який набув чинності 01.01.2015, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ в редакції чинній з 01.01.2015 умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України Кабінет Miністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановив розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема, постановою Кабінетом Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, виплачуючи ОСОБА_1 пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», ГУ ПФУ в Житомирській області діяло правомірно.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29.11.2019 у справі №428/3382/17, від 06.06.2018 у справі №816/4614/15 від 19.06.2018 у справі №344/14522/17, від 25.10.2018 у справі №629/4376/16, від 22.11.2018 у справі №640/19008/16, від 11.12.2018 у справі №709/1605/17.

Починаючи з 01.01.2012 розмір пенсії в разі втрати годувальника на 1 непрацездатного члена сім`ї відповідно до ст.54 Закону №796-ХІІ обчислюється у порядку визначеному Постановою №1210, тобто у розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, що становить для осіб з інвалідністю І групи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що становило 1592,10 грн ((1769 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратні працездатність з 01.07.2020 х 180%) х 50%). Розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 становив 3468,66 грн. Тому, виплата пенсії проводилась згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" оскільки так розмір пенсії є більшим, а отже вигіднішим пенсіонеру.

Зміни в редакції Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 у справі №709/1605/17.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини «Валентина Ніканорівна Великода проти України» від 03.06.2014 (заява №43331/1 зазначено про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинне бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства.

Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті, іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.06.2015 у справі №21-317а15.

З 01.07.2021 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції: «в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема для І групи інвалідності - 6000 гривень».

У зв`язку з тим, що до законодавства, яке регулює пенсійне забезпечення громадян, потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС, яким керувався суд при винесені вищезазначеної постанови, внесено зміни, на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача по 30.06.2021.

Отже, пенсія в зв`язку з втратою годувальника згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислена в розмірі 50% від пенсії по І групі інвалідності померлого годувальника, тобто 6000 грн становить 3000 грн та з урахуванням щомісячної компенсації непрацездатному члену сім`ї в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн, з 01.07.2021 становить 3113,88 грн, яка була меншою за розмір пенсії, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 3817,96 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV з 01.07.2021 по 30.11.2021 у розмірі 3817,96 грн, з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 3832,36 грн.

Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катаcтрофи визначається відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок -№1210).

Відповідно до пункту 9-1 Порядку №1210 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307 з 1 січня 2022 установлено, що особи, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, пенсія у зв`язку з втратою годувальника обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З 01.01.2022 позивача переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яка обчислена відповідно вимог Порядку №1210, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З 01.01.2022 середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії визначається як частка п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року (5 х 6000,00 грн) на середню заробітну плату (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року (10340,35 грн) та становить 2,90126 (5 х 6000,00 грн : 10340,35 грн - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 рік), а середньомісячний заробіток відповідно становить 15743,98 грн.

Розмір відшкодування фактичних збитків для пенсії по втраті годувальника визначається як співвідношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з врахуванням потерпілого (у відсотках), та на одного члена сім`ї становить 50%.

Розмір пенсії позивача з 01.01.2022 становив 7985,87 грн, з яких: 7871,99 грн - основний розмір пенсії (15743,98 грн х 50%); 113,88 грн - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсій в розмірі 1,14.

Після проведення перерахунку пенсії з 01.03.2022 середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії становить 17948,12 грн ((3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14) х 2,90126).

Розмір пенсії позивача з 01.03.2022 становив 9087,94 грн, в тому числі: 8974,06 грн - основний розмір пенсії (17948,12 грн х 50%); 113,88 грн - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З 01.03.2024 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 11442,99 грн.

Отже, рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення позивача, які набрали законної сили, виконуються ГУ ПФУ в Житомирській області в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Обов`язок проводити виплату нарахованих коштів на виконання рішень суду, які ухвалено до 01.01.2013, на органи Пенсійного фонду України не покладено.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» (далі Постанова №440), визначено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, які ухвалено до 01.01.2013.

Зокрема, Постановою №440 передбачено, що погашення заборгованості за рішеннями суду здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Виплата заборгованих коштів, нарахованих на виконання судових рішень, які ухвалено до 01.01.2013, органами Пенсійного фонду України не проводилась, тому компенсація за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не нараховується.

Крім того, позивач зверталася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом щодо виконання рішення суду у справі №2-а-11/12.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у справі №240/34258/22 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, то суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін