Справа № 480/2734/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 р., Справа № 480/2734/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 12.04.24 року по справі № 480/2734/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення у фіксованій величині у розмірі 3940,72 грн на місяць, починаючи з 1 березня 2018 року по 23 квітня 2021 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 3940,72 грн на місяць за період з 1 березня 2018 року до 23 квітня 2021 року включно в загальній сумі 149747,36 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі № 480/7347/21 ОСОБА_1 нараховано та сплачено індексацію грошового забезпечення та грошову компенсацію за невикористане речове майно у розмірі 112624,10 грн. Вважає, що індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 квітня 2021 року йому нарахована та виплачена не в повному обсязі, у зв`язку з чим відповідач має виплатити йому індексацію-різницю з цей період у розмірі 149747,36 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що зі змісту позовної заяви у справі №480/2734/24 ОСОБА_1 обгрунтовує своє звернення до суду з новим позовом саме незгодою із нарахованою йому відповідачем сумою індексації за період з 01.03.2018 по 23.04.2021, тоді як у справі №480/7347/21 вирішено питання про право ОСОБА_1 на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у спірному періоді, при цьому вимоги про встановлення відповідачем розміру індексації - різниці грошового забезпечення у фіксованій величині у грошовому еквиваленті не розглядалося.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляійної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що фактичною підставою для звернення до суду із заявленими позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду від 17.11.2021 у справі № 480/7347/21. Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки між сторонами новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, який вирішений в судовому порядку та рішення суду по справі №480/7347/21 набрало законної сили. Фактично, має місце аналогічний спір, але на стадії виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26 вересня 2013 року по 23 квітня 2021 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 вересня 2013 року по 28 лютого 2018 року - базовий місяць січень 2008, за період проходження служби з 01 березня 2018 по 23 квітня 2021 року - базовий місяць березень 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаного речового майна за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 за період з 26 вересня 2013 року по 23 квітня 2021 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаного речового майна за, час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 за період з 26 вересня 2013 року по 23 квітня 2021 року.

В межах даних правовідносин, позивач звернувся з позовними вимогами до Військової частини НОМЕР_1 , в яких просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації - різниці грошового забезпечення у фіксованій величині у розмірі 3940,72 грн на місяць, починаючи з 1 березня 2018 року по 23 квітня 2021 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 3940,72 грн на місяць за період з 1 березня 2018 року до 23 квітня 2021 року включно в загальній сумі 149747,36 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.

Так, зі змісту рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/7347/21 встановлено, що ОСОБА_1 заявляв позовну вимогу про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 вересня 2013 року по 28 лютого 2018 року - базовий місяць січень 2008, за період проходження служби з 01 березня 2018 по 23 квітня 2021 року - базовий місяць березень 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Тобто у справі №480/7347/21 суд розглядав позовні вимоги про стягнення поточної індексації грошового забезпечення.

Отже, у справі №480/7347/21 вирішено питання про право ОСОБА_1 на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у спірному періоді. При цьому вимоги про встановлення відповідачем розміру індексації різниці грошового забезпечення у фіксованій величині у грошовому еквіваленті не розглядалося в суді у вказаній справі.

Водночас, відповідно до змісту позовної заяви у справі № 480/2734/24 ОСОБА_1 обґрунтовує своє звернення до суду з новим позовом саме незгодою із нарахованою йому відповідачем сумою індексації за період з з 01 березня 2018 по 23 квітня 2021 року.

Позивач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, не виплатила позивачу індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 квітня 2021 року 3940,72 грн у місяць на загальну суму 149 747,36 грн., що відповідає правовій позицією Верховного Суду у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 12 квітня 2023 року у справі №560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21 про те, що при розгляді справи необхідно визначити суму індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати, що забезпечить ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Отже, враховуючи, що відповідно до пункту 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати відповідачем індексації грошового забезпечення, з розміром якої позивач не погоджується

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що 29.09.2022 на виконання рішення №480/7347/21 військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та сплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення та грошову компенсаццію невикористаного речового майна в розмірі 112624,10 грн.

Натомість, позивач вважає, що йому не в повному обсязі нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 23 квітня 2021, а саме не враховано щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 3940,72 грн.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі є незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду від 17.11.2021 по справі № 480/7347/21 є помилковим, оскільки суперечить дійсним обставинам.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не здійснив в повній мірі порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі № 480/7347/21, не з`ясував ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що їх з`ясування є передумовою для відмови у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України.

Відтак, вимоги позивача у межах цієї позовної заяви, можуть бути заявлені окремим адміністративним позовом та повинні оцінюватися судами на предмет їх обґрунтованості.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі №160/14836/22, у справі № 280/3728/23 від 14 березня 2024 року, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 по справі № 480/2734/24 скасувати.

Справу №480/2734/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 12.06.2024 року