Справа № 447/1382/24
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/20/24
Справа №447/1382/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.06.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Процесуальні дії у справі.

20.05.2024 адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі Відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову наведено наступне. 02.05.2024 відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2054243, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту наведеної постанови його визнано винним у порушенні вимог п.27.2а ПДР України, оскільки він 02.05.2024 о 15:26 год., на дорозі Т1419 Миколаїв- Калуш 1км, керував колісним трактором по дорозі призначеній для автомобілів. З оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її безпідставною, незаконною та необґрунтованою. Вину у вчиненні вказаного правопорушення він не визнає. Зазначає, що вказана дорога не є дорогою для автомобілів, позначеною відповідним знаком. Вказане свідчить про грубі порушення відповідачем норм КУпАП та інших Законів України, а також про формальний підхід до розгляду справи та упередженість відповідача. Відтак, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

23.05.2024 постановлено ухвалу щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

У визначений судом строк відповідач відзиву не подав та не надали матеріалів, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, хоча ст. 77 КАС України покладає на відповідача такий обов`язок.

У поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив проводи розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Суд встановив:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2054243 від 02.05.2024 встановлено, що ОСОБА_1 02.05.2024 о 15:26 год. на дорозі Т1419 Миколаїв- Калуш 1км, керував колісним трактором по дорозі призначеній для автомобілів, чим порушив п.27.2а Правил дорожнього руху України.

Позивач зазначає, що працівниками поліції доказів вчинення ним правопорушення надано не було.

Доказів протилежного відповідачі не надали.

Відповідно до ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Статтею 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 27.2 ПДР України, на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється рух тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП настає зокрема за порушення правил руху автомагістралями.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Так, згідно оскаржуваної постанови позивач рухався трактором по дорозі призначеній для автомобілів.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху дорога для автомобілів - дорога, на якій діють особливі умови дорожнього руху, передбачені розділом 27 цих Правил (за винятком пункту 27.3 цих Правил).

Позначається інформаційно-вказівним знаком 5.3 «Дорога для автомобілів».

Знак використовується для позначення доріг, призначених тільки для руху автомобілів, автобусів і мототранспортних засобів. Знак встановлюється на початку дороги для автомобілів і завчасно перед найближчим до початку такої дороги місцем для розвороту або перехрестям з табличкою 7.1.1 «Відстань до об`єкта», а також перед виїздами на дорогу для автомобілів з табличками 7.1.3 або 7.1.4 «Відстань до об`єкта».

Дорожній знак 5.3 «Дорога для автомобілів» забороняє рух тракторів та інших самохідних машин і механізмів, гужових возів (саней), пішоходів (поза спеціальними місцями), велосипедистів, а також прогін тварин, навчальну їзду і рух заднім ходом. Зупинка і стоянка на таких дорогах дозволені тільки в спеціально відведених місцях.

Разом з тим, матеріали справи, в тому числі оскаржувана постанова, та поданий відповідачем відзив доказів про належність дороги Т1419 Миколаїв-Калуш 1км, по якій рухався позивач, до дороги для автомобілів з відповідним позначеним дорожнім знаком не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано документів, на підставі яких прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, у суду відсутня можливість встановити на підставі яких доказів інспектор відділення поліції №2 (м.Миколаїв) Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області Гірник В.М. зробив висновок про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд дійшов висновку, що необхідно скасувати оскаржувану постанову та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення, що з огляду на положення ч.2 ст.9 та ч.3 ст.286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги, що суд прийшов до переконання про задоволення адміністративного позову, а тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 245, 251, 286 КУпАП, ст. 134, 139, 159, 162, 229, 246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.05.2024 серії ЕНА № 2054243 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: вул. Генерала Григоренка 3, м. Львів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108833.

Повний тест рішення складено 12.06.2024.

Суддя Головатий А. П.