Справа № 520/8378/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 червня 2024 року Справа № 520/8378/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 24.01.2024 року № 71, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувавши до страхового стажу період роботи з 12.03.1988 року по 04.01.1994 рік згідно трудової книжки НОМЕР_2 з дня звернення , а саме з - 10.08.2023 року.

- Стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із сплатою судового збору.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року №520/27496/23 задоволено частково позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву Болоцького 0.10. від 10.08.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду. Рішення набрало законної сили 07.12.2023 року.

Суть спору полягала у не зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.03.1988 року по 04.01.1994 рік згідно трудової книжки від 23.07.1981 року НОМЕР_2 та призначення пенсії.

Як свідчить зміст рішення суд дійшов висновку, що вимога про призначення пенсії є передчасною і звернена на майбутнє. Відтак, зарахування спірного періоду до страхового стажу забезпечить права особи на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком. Суд дійшов висновку, що недоліки при заповненні, оформленні трудової книжки є відповідальністю роботодавця і позивач не може відповідати за правильність її оформлення. При цьому, судом зауважено, що відповідач не вчинив жодних дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, які підтверджували наявний стаж для призначення пенсії, тобто, органами пенсійного фонду не доведено невідповідність записів про періоди роботи у трудовій книжці позивача.

Однак, наступним рішенням відповідача від 24.01.2024 року № 71 після повторного перегляду заяви позивача про призначення пенсії від 10.08.2023 року відповідач повторно відмовив у зарахуванні страхового стажу у період роботи з 12.03.1988 року по 04.01.1994 рік. Так, як свідчить рішення , що оскаржується страховий стаж позивача повторно обчислено відповідачем у розмірі 27 років 06 місяців 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком особам, які звернулись за її призначенням у 2023 році. Розглядаючи повторно заяву позивача на виконання рішення суду відповідач обмежився рекомендаціям надати уточнюючу довідку про спірний період роботи та направив запит до Головного управління ПФУ в Донецькій області щодо проведення зустрічної перевірки про підтвердження стажу роботи позивача в «Промсырье» (рос.мова) Київського району м. Донецька. Однак, надати довідку неможливо, оскільки є загальновідомим фактом, що м. Донецьк перебуває на окупованій території з 2014 року. Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, до загального страхового стажу не зарахований період роботи з 12.03.1988 по 04.01.1994 згідно трудової книжки від 23.07.1981 НОМЕР_2 в зв`язку з відсутністю назви підприємства при прийнятті на роботу.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність, повноту оформлення, порядок ведення та заповнення трудової книжки, іншої документації з вини адміністрації підприємства. Так, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд зазначає, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на особисті права позивача.

Зазначена позиція узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, які підтверджували наявний стаж для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії.

Більш того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено невідповідність записів про періоди роботи в трудовій книжці позивача.

За таких обставин, відповідачем не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону для призначення позивачу пенсії за віком.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.01.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є необґрунтованим та не може вважатись прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 позов задоволено частково. Серед іншого зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Проте відповідачем знову було відмовлено в задоволенні цих вимог.

Враховуючи те, що заяву позивача та додані документи, а також висновки суду по справі № 520/27496/23 не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 зарахувавши до страхового стажу період роботи з 12.03.1988 року по 04.01.1994 рік згідно трудової книжки НОМЕР_2 з дня звернення , а саме з - 10.08.2023 року, необхідно задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 24.01.2024 року № 71, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувавши до страхового стажу період роботи з 12.03.1988 року по 04.01.1994 рік згідно трудової книжки НОМЕР_2 з дня звернення , а саме з - 10.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.