Справа № 340/8744/23
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8744/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у виді додаткової винагороди, ООС, за період проходження військової служби з 01.12.2022 по 31.07.2023, в розмірі 621 000 (шістсот Двадцять одна тисяча) грн. з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 календарний рік проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 в розмірі 8 375,00 (вісім тисяч триста сімдесят п`ять) грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 календарний рік проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 в розмірі 8 375,00 (вісім тисяч триста сімдесят п`ять) грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2022 по 31.12.2022 в розмірі 15 102, 20 (п`ятнадцять тисяч сто дві) грн. 20 коп.

Ухвалою судді від 15.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.83-84).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з березня 2022 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді стрільця-санітара 1 мотопіхотного відділення 1 Мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України. 07.08.2022 року, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в населеному пункті Водяне Донецької області отримав тяжке поранення (мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні осколкові поранення правого стегна, лівої гомілки, правого плеча, шиї, грудної клітини, легень, голови інше), внаслідок чого проходив тривале лікування. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 був звільнений з посади та призначений на іншу, а згідно наказу командира військової часини НОМЕР_2 від 03.08.2023 №253-РС посаду здав і вибув до нового місця служби. Вказує, що у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 отримав грошове забезпечення не повному розмірі, оскільки не отримував починаючи з грудня 2022 року до часу звільнення та виключення з особового складу військової частини: додаткової винагороди (бойові) за грудень 2022 70000 грн., лютий червень 2023 року в розмірі 100 000 грн. на місяць, липень 2023 51000 грн.; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 роки у розмірі 8375,00 грн.; грошову компенсацію невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 роки; грошове забезпечення за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 у сумі 15102,20 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2024 у відповідача витребувано докази (а.с.96-97).

Представником відповідача подано письмові пояснення (а.с.102-104), згідно яких позивач не надав рапорт до військової частини на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 календарні роки, у зв`язку з чим позивач не отримував такої допомоги. Також зазначила, що позивача не звільнено з військової служби, а переведено на іншу посаду ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 №222. При цьому зазначила, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) "Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 на період дії воєнного стану за листопад 2023 року" від 01.12.2023 №1152 та додатку 5 до нього позивачу виплачена додаткова винагорода за періоди: 01.12.2022-31.12.2022, 01.02.2023-28.02.2023, 01.03.2023-31.03.2023, 01.04.2023-30.04.2023, 01.05.2023-31.05.2023.

Ухвалою суду від 31.01.2024 у сторін витребувані додаткові докази (а.с. 159-160).

Так позивачем на виконання вимог ухвали суду подано уточнення до позову та докази (а.с.172-178)

На виконання вимог ухвали суду від 31.01.2024 представником відповідача надані письмові пояснення, згідно яких позивач з 12.06.2023 по 07.07.2023 та з 07.07.2023 по 27.07.2023 знаходився не на лікуванні у зв`язку з пораненням, а на проходженні військово-лікарсько-експертної комісії, тобто на медичному огляді з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України та тактики подальшого лікування. З 27.07.2023 по 10.08.2023 позивач знаходився в підрозділі військової частини, але не виконував бойові завдання. (а.с.185-186).

Ухвалою суду від 14.03.2024 у відповідача та інших осіб витребувано додаткові докази. (а.с.202-203)

Представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2023 надані письмові пояснення, в яких зазначав, що нарахування та виплата грошової компенсації за 21 добу невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік військовою частиною НОМЕР_1 позивачу не здійснювалося, з огляду на положення п.3 розділу ХХХІ Порядку від 07.06.2018 №260. При цьому зауважив, що солдата ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 №222 переведено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Компенсація за невикористані дні тарифної відпустки виплачується військовослужбовцям при звільнені з військової служби тією частиною з якої проводиться звільнення. (а.с.208).

Ухвалою суду від 08.05.2024 повторно зобов`язано військову частину НОМЕР_3 та військову частину НОМЕР_4 подати до суду письмову інформацію. (а.с.220-221)

На виконання вимог ухвали суду військова частина НОМЕР_4 надала докази та повідомила, що ОСОБА_1 у період з 11.07.2023 по 17.07.2023 проходив медичний огляд ВЛК. (а.с.226)

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.11зв.).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 №222 солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця санітара 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , звільненого з займаної посади та призначеного на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03 серпня 2023 року №253-РС, вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 10 серпня 2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с.15)

07.08.2022 року, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті Водяне Донецької області позивач отримав поранення мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні осколкові поранення правого стегна, лівої гомілки, правого плеча, шиї, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) № 1770 від 07.08.2022 (а.с.16).

У період з 07.08.2022 по 15.08.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №18447 (а.с.37).

У період з 15.08.2022 по 01.09.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується епікризом - випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 6389 (а.с.42), а також довідкою КНП "МЛШМД КРМ" (а.с.18).

Згідно довідки ВЛК від 01.09.2022 №224 поранення позивача - ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Крім того, у довідці вказано, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. (а.с.17).

11.10.2022 проведено медичний огляд ВЛК наслідки вогнепального поранення грудної клітки, поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК ВЧ НОМЕР_4 від 11.10.2022 № 5204. Крім того, у довідці зазначено, що потребує стаціонарного лікування. (а.с.19).

Згідно направлення від 12.10.2022 № 113/8808, позивача направлено до хірургічного відділення (а.с.20).

У період з 12.10.2022 по 01.11.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується випискою №24974 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.38).

31.10.2022 пройшов медичний огляд на позаштатній ВЛК КНП "МКЛ " 4" ДМР, при цьому вказано, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, що підтверджується довідкою КНП "МКЛ " 4" ДМР від 31.10.2022 (а.с.21).

20.12.2022 проведено медичний огляд ВЛК поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК ВЧ НОМЕР_4 від 20.12.2022 № 7678. Крім того, у довідці зазначено, що потребує стаціонарного лікування у в/ч НОМЕР_4 . (а.с.22, 166).

З 26.12.2022 по 10.01.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП "Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради" з огляду на вибухову травму, що підтверджується випискою № 4731 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.39) та довідкою від 10.01.2023 № 113 (а.с.23, 167).

З 16.01.2023 по 30.01.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради" з огляду на вибухову травму, що підтверджується епікризом - випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 130 хірургічного відділення (а.с.43) та довідкою від 30.01.2023 № 474 (а.с.24, 168).

У період з 13.02.2023 по 20.02.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 1292 (а.с.46).

У період з 20.02.2023 по 24.02.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується виписним епікризом № 956 (а.с.44).

Відповідно до довідки ВЛК від 27.02.2023 №2174 проведено 27.02.2023 медичний огляд при в/ч НОМЕР_5 позивача, поранення, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.25)

14.04.2023 проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_3 поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у ВМКЦ Східного регіону (м. Дніпро) (а.с.26).

У період з 03.05.2023 по 08.05.2023 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з огляду на вибухову травму, що підтверджується виписним епікризом №3155 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення (а.с.45, 170).

Відповідно до довідки від 08.05.2023 №1611 проведено 08.05.2023 медичний огляд ВЛК в/чА4615 позивача, поранення, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.27, 169).

17.07.2023 проведено медичний огляд ВЛК ВЧ НОМЕР_4 поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, обмежено придатний до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК ВЧ НОМЕР_4 від 17.07.2023 № 1211 (а.с.28, 171).

Позивач зазначив, що у період із 05.03.2022 по 10.08.2023 не отримав у повному обсязі грошове забезпечення, а саме мав право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. за період з 01.12.2022 по 31.07.2022, щомісячно але її не отримував, а також не отримав матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 календарний рік, грошову компенсацію невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 календарний рік проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 в розмірі 8 375,00 грн., а також грошове забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2022 по 31.12.2022 в розмірі 15 102,20 грн., що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 9 Закону № 2011-ХІІ визначає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 (далі Постанова №168, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної).

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної).

До того ж, суд зазначає, у довідці ВЛК обов`язково має бути наявна інформація про необхідність у відпустці саме із тяжким пораненням, саме у такому випадку за наявності цих істотних умов військова частина зобов`язання включити військовослужбовця до наказу на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Також позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час безпосередньої участі у бойових діях перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Суд констатує, що з 05.03.2022 по 30.11.2022 позивачу виплачувалась додаткова винагорода з розрахунку до 100000 грн., що підтверджується витягами з наказів командира в/ч НОМЕР_1 та відомістю про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 (а.с.138зв.-153, 155).

З 01.12.2022 по 31.01.2023 додаткова винагорода виплачувалась з розрахунку до 30000 грн. (а.с.155).

При цьому була виплачена доплата за минулі місяці у лютому 2023 року у розмірі 15148,23 грн., у березні 2023 року у розмірі 70000 грн. (а.с.155).

З 01.03.2023 по 10.08.2023 позивачу, до звернення з даним позовом до суду, додаткова винагорода не виплачувалась (а.с.155).

Воднораз, судом встановлено, що відповідачем надані письмові пояснення, а також копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023 № 1152 "Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану за листопад 2023 року", який винесено вже після відкриття провадження у справі, зокрема згідно пункту 6 якого наказано зробити перерахунок, виплатити особовому складу військової частини НОМЕР_1 за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дії (проведення заходів) додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах, відповідно до додатку 6 до цього наказу (а.с.137).

Так, згідно списку особового складу військової частини НОМЕР_1 , яким перераховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби додатку 6 до зазначеного наказу, вказано позивача та період за грудень 2022 року, лютий, березень, квітень, травень 2023 року. (а.с.138)

При цьому згідно відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 у грудні 2023 року йому донараховано 470000 грн., а також донараховано 15148,23 грн. у лютому 2023 року. (а.с.155)

Тому, суд доходить висновку, що з урахуванням вже донарахованих відповідачем позивачу коштів за грудень 2022 року, лютий, березень, квітень, травень 2023 року у розмірі 470000 грн., а також донарахованих 15148,23 грн. у лютому 2023 року, відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн., щомісяця у період з 05.03.2022 по 30.05.2023, а також доплати грошового забезпечення, тобто у повному обсязі, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

Щодо суми додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. з 01.06.2023 по 31.07.2023, то суд зазначає, що ухвалою суду від 31.01.2024 зобов`язано позивача надати до суду, зокрема належним чином завірені копії доказів щодо перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної), або ж виконання бойових завдань у період з 01.06.2023 по 10.08.2023, а також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду інформацію щодо місця перебування позивача у період з 01.06.2023 по 10.08.2023 (лікування у зв`язку з пораненням, виконання посадових обов`язків, бойових завдань, тощо) та пояснення, яким чином нараховувалася у вказаний період йому грошове забезпечення. У разі виконання бойових завдань у вказаний період, зазначити окремо, з відображенням конкретних днів та наданням відповідних доказів (а.с.159-160).

На виконання вимог ухвали суду від 31.01.2024 позивачем не надано доказів на підтвердження перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної), або ж виконання бойових завдань у період з 01.06.2023 по 31.07.2023.

Натомість представником відповідача надані письмові пояснення та докази, зокрема, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2023 №131 позивач вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 11.05.2023 по 11.06.2023. Підставою для видання даного наказ слугувала довідка ВЛК №1611 від 08.05.2023 (а.с.187). Так, суд зауважує, що у вказаній довідці ВЛК зазначено, зокрема, згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 поранення важкого ступеню, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. (а.с.27)

Отже, з огляду на положення Постанови №168, відповідно до яких: до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної), позивачу за період з 01.06.2023 по 11.06.2023 (у відпустці за станом здоров`я при наявності довідки ВЛК із вказівкою тяжкості поранення), необхідно здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн. Вказане свідчить про обґрунтованість позовних вимог в даній частин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2023 №162 позивач 12.06.2023 вибув у військову частину НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 на проходження військової лікарсько-експертної комісії для визначення придатності до військової служби (а.с.187зв.).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2023 №188 позивач вибув у військову частину НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 на проходження військової лікарсько-експертної комісії для визначення придатності до військової служби (а.с.188).

Згідно довідки ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 17.07.2023 №1211, проведено медичний огляд позивача, та поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма тяжкого ступеню, обмежено придатний до військової служби (а.с.171).

Відповідно до п.6.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України

14.08.2008 №402 (далі Положення №402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Згідно п.6.5 розділу ІІ Положення №402 для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки. (п.6.6 розділу ІІ Положення №402)

Відповідно до п.6.8 розділу ІІ Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.

Згідно п.6.13 розділу ІІ Положення №402 на підставі постанови ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцям на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) продовжується ВЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Відповідно до п.6.15 розділу ІІ Положення №402 відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Під час вибуття військовослужбовця у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) довідка ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_3 можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби або для вирішення питання про потребу у наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

21.07.2023 позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків після проходження військової лікарсько-експертної комісії для визначення придатності до військової служби в Збройних Силах України (а.с.188зв.).

Як зазначає, відповідач та не заперечується позивачем, після повернення з 21.07.2023 по 10.08.2023 позивач знаходився в підрозділі військової частини НОМЕР_1 , але не виконував бойові завдання, не брав безпосередню участь у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України.

З 12.06.2023 по 07.07.2023 та з 07.07.2023 по 21.07.2023 позивач вибував для проходження ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України та тактики подальшої лікування.

Відповідно до вищезазначеного позивач з 12.06.2023 по 07.07.2023 та з 07.07.2023 по 21.07.2023 знаходився не на лікування у зв`язку з пораненням, а на проходженні військово-лікарсько-експертної комісії, тобто на медичному огляді з метою визначення ступеню придатності до військової служба у Збройних Силах України та тактика подальшого лікування. Доказів перебування саме на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення, позивачем не надано.

Після повернення з 21.07.2023 по 10.08.2023 позивач знаходився в підрозділі військової частини, не виконував бойові завдання.

Тобто з 12.06.2023 по 10.08.2023 позивачу повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Натомість позивачу недоплачена додаткова винагорода з розрахунку до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 12.06.2023 по 10.08.2023, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги, в якій позивач просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2022 по 31.12.2022 в розмірі 15 102, 20 (п`ятнадцять тисяч сто дві) грн. 20 коп., то грошове забезпечення, а саме у розмірі 15148,23 грн. було виплачено у січні 2023 року, що підтверджується відомістю про нараховане та виплачене грошове забезпечення (а.с.155), а тому у задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Щодо грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки за 2022 та 2023 роки проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 в розмірі 8 375,00 (вісім тисяч триста сімдесят п`ять) грн., то суд вказує, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 № 222 позивача не звільнено з військової служби, а переведено на іншу посаду до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.189), а тому за позивачем зберігаються дані відпустки.

Згідно п.3 розділу ХХХІ Порядку №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Тому відповідач правомірно не нарахував компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, оскільки позивач не звільнявся з військової служби та має право використати дані відпустки вже за новим місцем служби, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

Стосовно матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 роки проходження військової служби у період з 05.03.2022 по 10.08.2023 в розмірі 8 375,00 (вісім тисяч триста сімдесят п`ять) грн., то суд зазначає наступне.

Згідно п.1 розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Пунктом 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.

Крім того, перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України №2683 від 1 лютого 2023 року.

Тож отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

- онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хімієтерапія);

- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Разом з тим, відповідно до п. 9 Розділу XXIV Порядку №260, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Суд зазначає, що цей вид допомоги не є обов`язковою виплатою, у тому числі й у разі звільнення. Тобто перед звільненням особа може звернутись із відповідним рапортом про виплату допомоги.

З аналізу викладених норм суд приходить до висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань та у розмірі, що не перевищує розміру місячного грошового забезпечення, за їх рапортом на підставі наказу командира (начальника).

Так, позивач не надав суду доказів про те, що він звертався до відповідача із відповідною заявою (рапортом) про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 чи безпосередньо під час переведення до іншого місяця служби.

Враховуючи, що позивач з відповідним рапортом не звертався, у відповідача не виникло обов`язку здійснювати виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки право ініціювати виплату вказаного виду матеріальної допомоги належить виключно військовослужбовцю, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл останнього не здійснюється.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 11.06.2023, у розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 12.06.2023 по 10.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 11.06.2023, у розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 12.06.2023 по 10.08.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА