Справа № 357/5337/24
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5337/24
Провадження № 2-а/357/57/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції Єфіменко Віктор Андрійович, Управління патрульної поліції у Волинській області, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 01.04.2024 о 16 год 15 хв поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції Єфіменко В. А. винесено постанову серії ЕНА № 1799318 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Відповідно до постанови 01.04.2024 о 16:03:00 в с. Дерно на дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 118км водій, керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год, а саме: рухався зі швидкістю 104 км в с. Дерно, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Tru Cam Lti 20/20 008399, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Також вказано, що до постанови додається відео з портативного нагрудного відеореєстратора 477939. Вважає, що постанова винесена з порушенням вимог закону, а притягнення до адміністративної відповідальності є протиправним з огляду на відсутність належних та достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, та порушення процедури її прийняття. Вказав, що дійсно, 01.04.2024 близько 16 год. 00 хв. він керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з м. Луцьк в напрямку Рівного через село Дерно. На в?їзді в населений пункт почав зменшувати поступово швидкість, але миттєво скинути швидкість руху не було можливості. На в?їзді в населений пункт не було жодного попереджувального знаку, що на цій ділянці дороги відбувається фото, відеофіксація на швидкість руху. Тобто знаку 5.70 ПДР не було. Після того, як він здійснив маневри в повороті та почав наближатися до перших будинків, швидкість руху була в межах допустимого, побачив патрульну машину з екіпажем з 3-х інспекторів, які здійснювали контроль швидкості руху на проїжджій частині дороги біля повороту, з якого він виїжджав, жодним чином не обладнавши робоче місце відповідними знаками. Під час спілкування з інспектором, позивач пояснив, що швидкість руху не перевищував та зробив зауваження, що поліцейський провів вимірювання швидкості руху лазерним вимірювачем швидкості руху Tru Cam Lti 20/20 008399, тримаючи його в руках, що є істотним порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», та вказав на відсутність знаку про фото та відео фіксацію, однак патрульний на зауваження не відреагував, а пояснив, що цей прилад можна використовувати в ручному режимі. Оскільки вимірювання швидкості проводилось із порушенням, тому позивач ставить під сумнів коректність результатів вимірювання. Також звертає увагу на те, що під час розгляду справи йому не надали будь-які докази вчинення правопорушення, хоча він просив їх надати. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 1799318 від 01.04.2024.

16 квітня 2024 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі в справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції. Запропоновано відповідачам подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії ЕНА № 1799318 від 01.04.2024.

28 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Корнійчук Інни Андріївни з проханням відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що твердження позивача про відсутність попереджувального знаку, що на ділянці дороги здійснюється фото- та відео фіксація швидкості руху спростовується тим, що перед населеним пунктом с. Дерно на км. 117+800 праворуч км. 121+250 ліворуч автодороги H-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», зокрема, на якій вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця (с. Дерно), обладнана знаками з обох сторін 5.76 (автоматична відео фіксація порушень ПДР), а також з обох сторін даної дороги наявні знаки 5.49 (Початок населеного пункту), 5.50 (Кінець населеного пункту). Даний лист про організацію дорожнього руху від 23.09.2022 № 12980/41/27/02-2022 додано до відзиву. А, отже, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Дерно, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів. Факт візуального не сприйняття дорожнього знаку Позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР України. Крім того вказує, що доводи позивача про те, що поліцейський не вправі використовувати пристрій Tru Cam в ручному режимі, а не був встановлений стаціонарно спростовується листом Департаменту патрульної поліції від 23.09.2022 № 12980/41/27/02-2022 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 1.12.2020 № 28-10/139, відповідно до яких лазерний вимірювач Tru Cam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується постановою ЕНА № 1799318, фотокарткою з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam Lti 20/20 № ТС008399, відеозаписом з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam Lti 20/20 № ТС008399 від 01.04.2024.Також повідомили про відсутність запису з технічного приладу з портативного відео реєстратора 477939, оскільки на момент отримання копії позовної заяви сплинув 30 денний строк зберігання, встановлений Наказом МВС № 126 «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису». Крім того вказав, що лазерний вимірювач швидкості Tru Cam Lti 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA/TR.001 241-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний Tru Cam Lti 20/20, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до сертифікату відповідності від 23.12.2020 № UA/TR.001 22 054-20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru Cam Lti 20/20 № ТС008357 є придатним до застосування. Отже, Tru Cam, який використовувався поліцейським для фіксації даного правопорушення є законним сертифікованим приладом та підтверджує належність даних доказів.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, відповідач подав відзив на позовну заяву, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 01 квітня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1799318 відносно ОСОБА_1 .

З вказаної постанови вбачається, що 01.04.2024 о 16:03:00 в с. Дерно на дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 118 км водій, керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год, а саме: рухався зі швидкістю 104 км в с. Дерно, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Tru Cam Lti 20/20 008399, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.., відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в строк, встановлений ч.2 ст. 300-1 КУпАП, в порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби стягують з правопорушника штраф у подвійному розмірі 3400 грн. До постанови додаються: відео з портативного нагрудного відеореєстратора 477939, відео з приладу ТС008399 (а.с.6).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач в обґрунтування незаконності оскаржуваної постанови вказував, що на в`їзді до населеного пункту не було жодного попереджувального знаку, що на вказаній ділянці дороги відбувається фото, відео фіксація швидкості руху, однак дане твердження спростовується відповіддю Служби автомобільних доріг у Волинській області на запит Управління патрульної поліції у Волинській області, в якій повідомлено , що на під`їзді до населеного пункту Дерно (км. 117+800 праворуч км. 121+250 ліворуч автодороги H-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» встановлено дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» (а.с. 32).

Також на підтвердження незаконності оскаржуваної постанови позивач вказав, що поліцейський провів вимірювання швидкості руху лазерним вимірювачем швидкості руху Tru Cam Lti 20/20 008399, тримаючи його в руках, що є істотним порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та оскільки вимірювання швидкості проводилось з порушення, тому виникають сумніви щодо коректності результатів вимірювання.

Судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. (а.с. 34-35).

Прилад, що використовувався працівниками Департаменту патрульної поліції має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29764, видане ДП «Укрметртестстандарт», чинне до 06 грудня 2024 року. Засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год. В діапазоні від 2 км/год до 200 км/ год.; 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008399 є придатним до застосування, в тому числі в момент виникнення спірних правовідносин (а.с. 36).

Також факт руху транспортного засобу Позивача марки MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_2 , з перевищенням встановленого обмеження руху більше ніж на 50 км/год. порушивши пункт 12.4 Правил порожнього руху було зафіксовано технічним засобом Tru Cam Lti 20/20 № ТС008399, відеозапис та фото фіксація якого додано до відзиву та який вказаний в оскаржуваній постанові, як додаток. Вказаний технічний засіб Tru Cam Lti 20/20 № ТС008399 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29764, видане ДП «Укрметртестстандарт», чинне до 06 грудня 2024 року. Засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год. В діапазоні від 2 км/год до 200 км/ год.; 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008399 є придатним до застосування, в тому числі в момент виникнення спірних правовідносин.

Положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Крім іншого, суд звертає увагу, що лазерний вимірювач швидкості TruCam є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірюван.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що факт руху автомобіля, яким керував Позивач, зі швидкістю 104 км/год, підтверджується фотознімком та відеозаписом, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM № ТС008399 (а.с. 31), який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18 та пройшов повірку, чинну до 06.12.2024, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29764.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Зазначені властивості технічного засобу унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruСam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати, що факт руху автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER д.н.з. НОМЕР_1 яким керував Позивач, зі швидкістю 104 км/год у межах населеного пункту Дерно на дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з частинами 2-4 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом досліджено оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та у встановленому порядку підтверджує висновки поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції ОСОБА_2 про встановлені в оскаржуваній постанові правопорушення Позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що поліцейський Департаменту патрульної поліції Єфіменко В.А., притягуючи до відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення Позивача, діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за наявності передбачених законом підстав та відповідних доказів, що останнім не спростовано під час розгляду справи.

Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що під час розгляду справи йому не було надано можливості ознайомитись з доказами в справі, однак до позовної заяви не надає жодних доказів, які могли б підтвердити дану обставину.

Представник відповідача, посилаючись на Наказ МВС № 126 «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», повідомили про відсутність запису з технічного приладу з портативного відео реєстратора 477939, оскільки на момент отримання копії позовної заяви сплинув 30 денний строк зберігання, встановлений вищевказаною інструкцією.

Згідно п. 2 ч. 3 розділу VIII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах - 30 діб.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно позиції Великої Палати Верховного суду в справі 520/2261/19 постанова від 20.06.2020 згідно визначений ч. 2 ст. ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином суд критично оцінює твердження позивача про ненадання можливості ознайомитись з доказами в справі під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як таке що не підтверджено жодними доказами зі сторони позивача.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції, а не поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у Волинській області., визначений у позовній заяві, що є також підставною для відмови в задоволенні позову до вказаних відповідачів.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху Порушення швидкісного режиму в населених пунктах а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.04.2024 серії ЕНА № 1799318 та відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрал поліції Єфіменко Віктор Андрійович, Управління патрульної поліції у Волинській області, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач 1: поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Єфіменка Віктора Андрійовича. Місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, Волинська область, 43000.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Місцезнаходження: вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, Волинська область, 43000.

Відповідач 3: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. Код .

СуддяМ. М. Бебешко