Справа № 160/30855/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/30855/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року (суддя 1-ї інстанції - Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/30855/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо незазначенні інформації в Наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 234 від 22.08.2023 щодо використаних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік та незазначенні інформація щодо надання відпустки як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки та зобов`язати внести зміни в Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 234 від від 22.08.2023;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку вислуги років з 05.03.2022 по 22.08.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок вислуги років відповідно до періодів проходження військової служби, відображених в особовій справі (в разі її відсутності в військовому квитку) та внести відповідні зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 234 від 22.08.2023.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення з 05.03.2022 по 22.08.2023 та здійснити виплату грошового забезпечення за період з 05.03.2022 по 22.08.2023 з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки відповідно до суми грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за вислугу років та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення перерахунку вислуги років з 23.08.2023 по 26.09.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок вислуги років відповідно до періодів проходження військової служби, відображених в особовій справі ( в разі її відсутності в військовому квитку) та внести відповідні зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 114 від 26.09.2023;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік в розмірі грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік в розмірі грошового забезпечення;

- визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_2 щодо незазначенні інформації щодо надання відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та зобов`язати внести зміни в Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №114 від 26.09.2023;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2022 рік та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невірний розрахунок вислуги років, що призвело до невірної виплати грошового забезпечення. Також вказує про відсутність зазначення у наказах щодо днів невикористаної відпустки. Крім того, зазначає на нездійснення нарахування і виплати за не використану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в адміністративній справі №160/30855/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо незазначення інформації в Наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 234 від 22.08.2023 щодо використаних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік та незазначення інформації щодо надання відпустки як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку вислуги років з 05.03.2022 по 22.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення з 05.03.2022 по 22.08.2023 та здійснити виплату грошового забезпечення за період з 05.03.2022 по 22.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки відповідно до суми грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за вислугу років та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення перерахунку вислуги років з 23.08.2023 по 26.09.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок вислуги років відповідно до періодів проходження військової служби, відображених в особовій справі та внести відповідні зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 114 від 26.09.2023.

Визнано протиправним дії військової частини НОМЕР_2 щодо незазначені інформації щодо надання відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та зобов`язати внести зміни в Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №114 від 26.09.2023.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивачем та відповідачами на вказане рішення суду подані апеляційні скарги, в яких зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач просить скасувати судове рішення та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги та визначити його вислугу років у ЗСУ - 03 роки 05 місяців та 25 днів. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції невірно встановлено обставини справи.

Відповідач - ВЧ НОМЕР_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ВЧ НОМЕР_2 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи. Так відповідач ураховував вислугу років позивача з урахуванням наявної інформації з документів наданих за попередні періоди проходження служби. Крім того, інформацією про те, що позивач є учасником бойових дій, військова частина не володіла, а отже відсутні підстави для виплати компенсації за невикористану додаткову відпустку як УБД.

Відповідач - ВЧ НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ВЧ НОМЕР_1 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи. Так позивачем не було надано належних документів для встановлення вислуги років, а також до військової частини не надходили відомості щодо наявність у позивача статусу УБД. Також вказує, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Учасники справи не скористалися правом подання відзивів на апеляційні скарги.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.08.2016 року є учасником бойових дій.

З 05.03.2022 року по 22.08.2023 року позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 ,що підтверджується витягами з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 8 від 05.03.2023 року та № 234 від 22.08.2023 року.

З 23.08.2023 року по 26.09.2023 року позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 114 від 26.09.2023 року.

26.09.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №114 солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та з всіх видів забезпечення, в тому числі з грошового.

Позивач звернувся із заявою від 18.10.2023 року до військової частини НОМЕР_2 (направлено на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якій просив:

- здійснити перерахунок вислуги років відповідно до записів з військового квитка та виплатити різницю в грошовому забезпеченні за весь період служби на картковий рахунок;

- виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки 2022 року;

- виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки

Також, ОСОБА_1 звернувся із заявою від 18.10.2023 року до військової частини НОМЕР_1 (на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 та на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якій просив:

- здійснити перерахунок вислуги років відповідно до записів з військового квитка та виплатити різницю в грошовому забезпеченні за весь період служби на картковий рахунок;

- надати інформацію про невикористані дні щорічної відпустки за 2022/2023 роки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій;

- виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення.

Відповіді на заяви позивача від 18.10.2023 року, які були направлені до військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 , суду не надано.

Вважаючи, що позивачу невірно здійснено обрахунок стажу за вислугу років у зв`язку із чим невірно нараховане тавиплачене грошове забезпечення, невиплачена компенсація за невикористану додаткову відпустку як УБД, а також невиплачена матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, останній звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню

Колегія суддів переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Спір по суті полягає у тому, що позивачу відповідачами невірно було обраховано, в подальшому зазначено у наказах, вислугу років як військовослужбовцю, що свою чергу призвело до невірного нарахування грошового забезпечення та його видів, а також невиплачена компенсація за невикористані дні відпусток як УБД, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 затверджене Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Відповідно до п. 2.9. розділу ІІ Положення №530, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком та іншими документами з особової справи військовослужбовця.

Таким чином суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що обчислення вислуги років не здійснюється за військовим квитком.

Проте, судом було встановлено, що обрахунок вислуги років позивачу не було здійснено належним чином.

Під час розгляду справи було встановлено, що наказом ВЧ НОМЕР_1 від 02.02.2024 року №33, внесено зміни до пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №234 від 22.08.2023року, і викладено його в наступній редакції, в зв`язку із отриманням обліково-послужної картки військовослужбовця, та зокрема зазначено, а саме: вислуга у Збройних силах України ОСОБА_1 становить на 22.08.2023 року: календарна 03 роки 07 місяців 14 днів.

Проте позивач вказував у суді першої інстанції, про те, що вважає, станом на 05.03.2022 його вислуга становить 3 роки 10 місяців 5 днів, а не 02 роки 01 місяць 27 днів. В апеляційній скарзі позивач просить суд апеляційної інстанції визначити його календарну вислугу років - 3 роки 04 місяці 25 днів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки суд першої інстанції вірно встановив, що вислуга років не обраховується за військовим квитком, та встановивши, що відповідачами не було обраховано вірно вислугу років позивача у лавах ЗСУ, врахував наказ ВЧ НОМЕР_1 від 02.02.2024 року №33, визнав протиправними дії відповідачів.

Враховуючи те, що вислуга років невірно була обрахована позивачу, суд першої інстанції вірно задовольнив позовні вимоги щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення позивача з 05.03.2022 по 22.08.2023 та здійснити виплату грошового забезпечення за період з 05.03.2022 по 22.08.2023 з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки відповідно до суми грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за вислугу років та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум у тому числі щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 здійснити перерахунок вислуги років відповідно до періодів проходження військової служби, відображених в особовій справі та внести відповідні зміни до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 114 від 26.09.2023 та зобов`язання внести зміни в Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №114 від 26.09.2023 про зазначення відомостей щодо надання/ненадання відпустки ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, за 2023 рік.

Такими висновками суду першої інстанції є вірними, оскільки вони ґрунтуються на нормах законодавства, у тому числі з урахуванням встановлених обставин справи.

Колегія суддів, відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України, відхиляє вимоги позивача в апеляційній скарзі про визначення апеляційним судом його календарної вислуги років у лавах ЗСУ - 3 роки 04 місяці 25 днів, оскільки саме такі позовні вимоги не були заявлені в суді першої інстанції (визначення конкретної вислуги років).

Доводи відповідачів в апеляційних скаргах щодо невірного обрахунку вислуги років позивача з підстав ненадання у тому числі і останнім необхідних документів, є безпідставними, оскільки до обов`язків та повноважень позивача у даних правовідносинах не належить.

Щодо невиплати компенсації за невикористану відпустку позивачу як учаснику бойових дій, то в цій частині висновки суду першої інстанції відповілають праовій позиції, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у зразковій справі № Пз/9901/4/19 (№ 620/4218/18). Встановивши, що позивач як учасник бойових дій, у наказах відповідачів відсутні зазначення про невикористання чи використання такої, відповідачі зобов`язані внести зміни до відповідних наказів, а позивач, набув право на отримання грошової компенсації за таку невикористану додаткову відпустку.

Доводи відповідачів про незгоду з судовим рішення в цій частині з підстав відсутності у них інформації про наявність у позивача статусу УБД, є безпідставними, оскільки не оформлення уповноваженими особами документів особових справ військовослужбовців не є підставою відмови у позові у цій частині.

Стосовно позовних вимог в частині нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань слід вказати наступне.

Так, пунктами 1, 7, 9 розділу XXIV Порядку № 260 (наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 р. № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Виключення визначені п. 6 Окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683, відповідно до якого передбачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати за наявності у ньому визначених підстав.

Таким чином Порядком №260 передбачено здійснення виплати спірної матеріальної допомоги за рапортом військовослужбовця. Виключення визначені Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683.

Судом встановлено, та не спростовано позивачем, що ним протягом 2023 року і до моменту звільнення з військової служби не подавався відповідний рапорт до командира військової частини НОМЕР_2 . А ні у позові, а ні у скарзі позивач не наводить обставин передбачених окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683.

Колегія суддів визнає помилковими доводи позивача, що таким рапортом є звернення до відповідача - ВЧ НОМЕР_2 від 18.10.2023, враховуючи дату наказу №114 - 26.09.2023 про виключення його зі списків частини у запас з 26.09.2023 та з котлового забезпечення з 27.09.2023.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційних скарг їх не спростовують.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача ВЧ НОМЕР_1 щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, як необгрунтовані.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційних скарг не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в адміністративній справі №160/30855/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак