Справа № 260/3195/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3195/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ) (далі по тексту відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16, ) (далі по тексту відповідач 3) та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, будинок 22 В, код ) (далі по тексту відповідач 4), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії № 30 від 09.01.2024 р. (09.01.2024 975/03-16), рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " № 30 від 06.02.2024 р. (06.02.2024 3578/03-16) та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії № 20 від 01.04.2024 року (02.04.2024 4798/03-16); 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового та страхового стажу періоди: навчання з 01.09.1981 по 20.06.1986 в Тюменському інженерно-будівельному інституті (згідно диплому НОМЕР_2 від 20.06.1986 та запису № 1 трудової книжки серії НОМЕР_3 ); роботи з 06.08.1986 по 10.01.1992 р. в "Ноябрськом строительном управлении І участка" (запис №2-7 трудової книжки серії НОМЕР_3 ); роботи з 12.03.1992 по 22.11.1994 р. в кооперативі "Свято" (запис №10-11 трудової книжки серії НОМЕР_3 ), здійснення підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 09.04.1998 року (лист Головного управління ДПС у Закарпатській області №1846/6/07-16-50-03-14 від 23.02.2024; архівні витяги №154/16-21 та №155/16-21 від 20.03.24); роботи з 07.11.2011 по 12.01.2017 р. в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911" (запис №19-20 трудової книжки серії НОМЕР_3 ), й призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - з 02.11.2023 року; 3. Стягнути солідарно з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 968,97 грн. сплаченого судового збору; 4. Розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач звернувся із письмовою заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії за віком. Проте, відповідачами були прийняті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутності необхідного стажу роботи. Такі відмови позивач вважає необґрунтованими, в зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом. Позивач вказує, що вищевказані періоди трудової діяльності позивача, повністю підтверджуються записами трудової книжки. Записи в трудовій книжці та відтиски печаток є якісними.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що до трудового стажу позивача не було зараховано спірні періоди згідно із трудовою книжкою НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки виправлено ім`я та не завірено належним чином, а тому відсутні правові підстави для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу позивача. А отже, за таких обставин зараховувати до стажу зазначені періоди немає підстав, у зв`язку з чим позивачу було відмолено в призначенні пенсії через відсутність стажу роботи.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що до страхового стажу не зараховано періоди: навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року, оскільки диплом НОМЕР_2 не засвідчений підписом секретаря; роботи з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року, оскільки відсутні дати наказів при зарахуванні та звільненні з роботи, а також не зазначена посадова особа при звільненні, а тому відсутні правові підстави для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу позивача. А отже, за таких обставин зараховувати до стажу зазначені періоди немає підстав, у зв`язку з чим позивачу було відмолено в призначенні пенсії через відсутність стажу роботи.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року: з 06 серпня 1986 року по 10 січня 1992 року - відсутній підпис відповідальної особи; з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року - відсутні дати в наказах; період навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року, оскільки диплом НОМЕР_2 не засвідчений підписом секретаря, а тому відсутні правові підстави для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу позивача. А отже, за таких обставин зараховувати до стажу зазначені періоди немає підстав, у зв`язку з чим позивачу було відмолено в призначенні пенсії через відсутність стажу роботи.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просить суд відмовити повністю в задоволенні позову, через відсутність стажу роботи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом статті 92 частини 1 пункту 6 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Як передбачено статтею 46 частиною 2 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон України № 1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 26 частини 1-3 Закону України № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та при наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

02 листопада 2023 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в розумінні статті 26 частини 1Закон України № 1058-ІV досягла віку (60 років) для призначення пенсії за віком (а.с.а.с. 23, 24).

Відповідно до статті 45 частини 1 пункту 1 Закон України № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

03 січня 2024 року ОСОБА_1 , після досягнення 60 річного віку, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 частини 1 Закону України № 1058-ІV.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

За результатами розгляду заяви від Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії № 30 від 09 січня 2024 року (а.с.а.с. 18, 19).

Згідно із вказаного рішення страховий стаж позивача склав 19 років 1 місяць 28 днів. Стаж для визначення права згідно пунктом 3-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закон України № 1058-ІV становить 20 років 1 місяць 9 днів. Пенсійним органом у рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, до страхового стажу не зараховано всі періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки виправлено ім`я та не завірено належним чином.

31 січня 2024 року позивач повторно звернулася до відповідач 1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 частини 1 Закону України № 1058-ІV.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " № НОМЕР_4 від 06 лютого 2024 року, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком (а.с.а.с. 56, 57).

Відповідно до вказаного рішення страховий стаж позивача склав 14 років 4 місяць 8 днів. Стаж для визначення права згідно із пунктом 3-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закон України № 1058-ІV становить 15 років 3 місяці 19 днів. Пенсійним органом у рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди: навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року, оскільки диплом НОМЕР_2 не засвідчений підписом секретаря; роботи з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року, оскільки відсутні дати наказів при зарахуванні та звільненні з роботи, а також не зазначена посадова особа при звільненні.

25 березня 2024 року позивач втретє звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 частини 1 Закону України № 1058-ІV.

Однак, за результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 20 від 01 квітня 2024 року (а.с. 20).

Згідно вказаного рішення страховий стаж позивача склав 14 років 7 місяць 8 днів. Стаж для визначення права згідно із пунктом 3-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закон України №1058-ІV становить 15 років 6 місяці 19 днів. Пенсійним органом у рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року: з 06 серпня 1986 року по 10 січня 1992 року - відсутній підпис відповідальної особи; з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року - відсутні дати в наказах; період навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року, оскільки диплом НОМЕР_2 не засвідчений підписом секретаря.

Статтею 1 Закону України № 1058-ІV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Під страховим стажем згідно із статтею 24 частиною 1 Закону України № 1058-ІV розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 24 частини 2 Закону України № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (стаття 24 частина 4 Закону України № 1058-ІV)

Згідно із статтею 56 частиною 1 Законів України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі по тексту Закон України № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено статтею 62 Закону України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Інструкція № 162) (чинна на момент видачі трудової книжки позивача), згідно із пунктом 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Вказане кореспондується також із положеннями пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58) та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку № 637 передбачено, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише в разі її відсутності, відсутності в трудовій книжці відповідних записів або в разі якщо в ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу враховуються інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 6 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 "Про трудові книжки робітників та службовців", до трудової книжки заносяться відомості про працівника, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно- кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників провадяться записи про найменування роботи або посади, на які їх прийнято.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" відповідальність за організацію по веденню, обліку, зберіганню і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічного змісту містить положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників".

Позивачем було подано до відповідача 1, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року, в якій зроблено записи щодо періодів її навчання та роботи: період навчання в Тюменському інженерно-будівельному інституті з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року (запис №1 трудової книжки, який внесено на підставі диплому НОМЕР_2 від 20.06.1986); з 06 серпня 1986 року по 10 січня 1992 року в "Ноябрськом строительном управлении І участка" (запис №2-7 трудової книжки); з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року в кооперативі "Свято" (запис № 10-11 трудової книжки); з 07 листопада 2011 року по 12 січня 2017 року в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911" () (а.с.а.с. 35-38).

Вказані записи щодо періодів навчання та роботи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця з посиланням номери наказів та договорів.

Відповідно позивач не може бути позбавлений свого права щодо включення спірних періодів в страховий стаж при призначення йому пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки, яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

При цьому, відповідачі 2, 3, 4 відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідачі в межах своєї компетенції мають право самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи, однак такі дії не вживав.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що достатніми та належними доказами для підтвердження трудового стажу роботи позивача у спірні періоди є відповідні записи трудової книжки серії НОМЕР_3 від 06 серпня 1986 року, а тому висновки відповідачів 2, 3, 4 про не врахування таких є безпідставними.

Пенсійний орган повинен використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Позивач не може бути позбавлений свого права щодо включення спірного періоду в страховий стаж при призначення йому пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку особа займала у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформлених трудових книжок, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність й повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення й заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Вказане не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 11 травня 2022 року у справі 120/1089/19-а.

Аналогічне стосується і не врахування періодів навчання згідно диплому НОМЕР_2 через відсутність в такому підпису секретаря, на яку покликаються відповідач 3 та відповідач 4 в прийнятих ними оскаржуваних рішеннях.

Суд звертає увагу, що додатком до вказаного диплома, підтверджуються періоди навчання в Тюменському інженерно- будівельному інституті з 1981 по 1986 року, в якому, зокрема, містився, підпис секретаря, однак такий, в порушення Порядку №637, відповідачем не приймався. Окрім того, відсутність в дипломі НОМЕР_2 підпису секретаря не вказує на його не дійсність та не спростовує факту навчання позивача навчання в Тюменському інженерно-будівельному інституті з 1981 по 1986 р. До того ж, в трудовій книзі позивача також містяться відомості про її навчання (а.с.а.с. 15, 16).

Необхідно звернути також увагу на те, що рішення відповідачів 3, 4, щодо зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів її навчання в Тюменському інженерно-будівельному інституті, відрізняється від прийнятого відповідачем 2 рішення, так як останнім такий період було зараховано до страхового стажу позивача.

Крім того, оскаржувані рішення відповідачів 2,3,4 не містять жодних обґрунтувань щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 07 листопада 2011 року по 12 січня 2017 року в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911" ().

Факт не врахування вказаного періоду роботи позивач, останнім було встановлено тільки з доданих до оскаржуваних рішень розрахунків стажу, проведених відповідачами 2,3,4 для визначення права на пенсію.

Також необхідно наголосити, що відповідач 4 не надав належну оцінку поданим документів про підтвердження страхового стажу, яких не вистачало для призначення пенсії, а саме: листу Головного управління ДПС у Закарпатській області № 1846/6/07-16-50-03-14 від 23 лютого 2024 року; архівним витягам №154/16-21 та №155/16-21 від 20 березня 2024 року; свідоцтву про народження доньки серія НОМЕР_5 (а.с.а.с. 11-14, 17, 31).

Вказане підтверджується й тим, що відповідні підстави та обґрунтування не врахування таких документів не знайшли свого відображення в оскаржуваному Рішенні про відмову у призначенні пенсії №20 від 01 квітня 2024 року та, як наслідок, до страхового стажу позивача також протиправно не враховано:

період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20 липня 1988 року по 20 липня 1991 року, згідно поданого свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 ;

період здійснення підприємницької діяльності з 27 листопада 1995 року по 09 квітня 1998 року, підтвердженого листом Головного управління ДПС у Закарпатській області №1846/6/07-16-50-03-14 від 23 лютого 2024 року та архівними витягами № 154/16-21 та № 155/16 21 від 20 березня 2024.

Підсумовуючи вищевикладене, внаслідок прийнятих відповідачами 2, 3, 4 оскаржуваних рішень, до страхового стажу позивача не зараховано 20 років 5 місяців 26 днів, а саме:

4 роки 9 місяців 20 днів навчання в Тюменському інженерно-будівельному інституті з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року;

5 років 5 місяців 5 днів роботи в "Ноябрськом строительном управлении І участка" з 06 серпня 1986 року по 10 січня 1992 року;

2 роки 8 місяців 11 днів роботи в кооперативі "Свято" з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року;

2 роки 4 місяці 14 днів здійснення підприємницької діяльності з 27 листопада 1995 року по 09 квітня 1998 року;

5 років 2 місяці 6 днів роботи в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911" з 07 листопада 2011 року по 12 січня 2017 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 30 від 09 січня 2024 pоку, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 30 від 06 лютого 2024 pоку та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 20 від 01 квітня 2024 pоку, є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за віком, то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 26 частини 1-3 Закону України № 1058-ІV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та при наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Позивач, досягнула віку 60 років, тобто набула право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України № 1058-ІV при наявності необхідного страхового стажу.

Стосовно наявності у позивача страхового стажу то у суду відсутній розрахунок такого стажу, і такі повноваження щодо обчислення страхового стажу при призначенні пенсії належать до виключних повноважень органів пенсійного фонду, а тому суд не може підміняти собою такий орган і проводити відповідні обчислення страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Оскільки у суду відсутні належні і достатні докази страхового стажу позивача, що враховується для призначення пенсії, то з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 03 січня 2024 року про призначення пенсії за віком, із врахуванням періодів: навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року в Тюменському інженерно-будівельному інституті; роботи з 06 вересня 1986 року по 10 січня 1992 року в "Ноябрськом строительном управлении І участка"; роботи з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року в кооперативі "Свято"; здійснення підприємницької діяльності з 27 листопада 1995 року по 09 квітня 1998 року; роботи з 07 листопада 2011 року по 12 січня 2017 року в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911".

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 16, ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, будинок 22 В, код ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 30 від 09 січня 2024 pоку.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 30 від 06 лютого 2024 pоку.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 20 від 01 квітня 2024 pоку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 січня 2024 року про призначення пенсії за віком, із врахуванням періодів: навчання з 01 вересня 1981 року по 20 червня 1986 року в Тюменському інженерно-будівельному інституті; роботи з 06 вересня 1986 року по 10 січня 1992 року в "Ноябрськом строительном управлении І участка"; роботи з 12 березня 1992 року по 22 листопада 1994 року в кооперативі "Свято"; здійснення підприємницької діяльності з 27 листопада 1995 року по 09 квітня 1998 року; роботи з 07 листопада 2011 року по 12 січня 2017 року в Міжнародній громадській організації "Міжнародна служба порятунку 911".

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко