Справа № 160/8041/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2024 року Справа № 160/8041/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-
28.03.2024 ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу № 394 к від 01.03.2024 року начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУН ГУНП», яким було застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області з 14.03.2024 року;
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 11.04.2024 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою суду від 16.04.2024 відкрито провадження у адміністративній справі № 160/8041/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що п.1 наказу № 394 к від 01.03.2024 року начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУН ГУНП» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки вважає, що перевірка носила формальний характер, не повно відображала об`єктивність та зібрана інформація містить неправдиві дані. Крім того, сам факт вручення позивачу підозри не свідчить, що дійсно позивач вчиняв кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються. До того ж особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. У подальшому, на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 284 о/с від 13.03.2024 року позивача з 13 березня 2024 року було звільнено зі служби на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУП ГУПН в Дніпропетровській області. Також вказує, що з наказами ГУНП, на підставі яких було проведено перевірку організації службової діяльності відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУП ГУПН в Дніпропетровській області, а також з результатами службового розслідування позивача ознайомлено не було. Вважає, що в його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку.
Відповідачем 30.04.2024 подано до суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали матеріали службового розслідування, призначеного наказом № 313 від 01.02.2024 у межах строків, визначених наказом ГУНП від 15.02.2024 № 460, щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП. Так, службовим розслідуванням встановлено, |що в рамках кримінального провадження проведено обшуки у службових кабінетах старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 . Після проведення обшуків вищевказаних поліцейських було затримано у порядку ст. 208 КПК України та кожному повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. Відповідно до змісту повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_3 та майору поліції ОСОБА_4 встановлено, що останні підозрюються в: участі у злочинній організації, вчиненого службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 255 КК України; пособництві в утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому із корисливих мотивів, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; пособництві в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; у пособництві у незаконному збуті психотронних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації; кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; пособництві у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, у великому розмірі, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України. Також в ході перевірки службової діяльності позивача було встановлено, що 19.01.2024 до ЄО відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП за №2610 зареєстровано заяву представника супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, ОСОБА_5 про те, що невідома особа здійснила крадіжку товару на загальну суму 4 868 гривень. У подальшому, заступник начальника відділення поліції - начальник СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_6 , у порушення статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, об`єктивно її не розглянув, а вказаний матеріал доручив до розгляду та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВИ № 7 Дніпровського РУП капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив. Крім того, під час перевірки встановлено, що слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП надано 2 доручення від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024. Зазначені доручення заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 7 Дніпровського РУП майором поліції Абросімовим П.С. було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, вказані доручення не виконав. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 склавши Присягу, добровільно взяв на себе зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення зі служби в поліції. Вказує, що поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
14.05.2024 від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що з наказом № 394 к від 01.03.2024 року відповідач ознайомив позивача 07.03.2024р. З наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 281 о/с від 13.03.2024 року відповідач не ознайомлював позивача, останньому навіть не було відомо про цей наказ, оскільки звільнення позивача відбулось саме на підставі начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 284 о/с від 13.03.2024 року, про свідчить запис у трудовій книжці Позивача. Вказав, що позивач не був ознайомлений з матеріалами службового розслідування, проведеного на підставі наказів ГУНП від 01.02.2024 р № 313, у межах строків, визначених наказом ГУНП від 15.02.2024 р. № 460. Крім того, твердження відповідача щодо порушення позивачем строків виконання доручень слідчих СВ ВП від 04.01.2024 р. № 20 та 25 відповідно не ґрунтується на належних та допустимих доказах, оскільки позивач не прострочив строк виконання цього доручення, оскільки кінцевий строк виконання зазначених вище доручень припадав на 30.01.2024 р., тобто день у якій було затримано позивача. Щодо твердження відповідача про відсутність з боку позивача заходів належного реагування на заяву ОСОБА_5 та інші ЄО, перелічені на сторінках 5 та 6 відзиву зазначив, що позивач за своєю посадою (старший оперуповноважений) не є процесуально самостійною особою та не наділений правом реєстрації інформації про кримінальні правопорушення у ЄРДР. Твердження відповідача, що позивач у період з 27.12.2023 р. по 30.01.2024 р. не встановив жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та не підготував жодного інформування з НСРД не підтверджується посиланням на жодний нормативно-правовий акт, який порушив позивач, яким би було встановлено якийсь план щодо складання таких рапортів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетроській області (надалі - ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач ) від 13.03.2017 р. № 93 о/с ОСОБА_1 (надалі-позивач) був прийнятий на службу в Національну поліцію України.
Позивач проходив службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції в спеціальному званні капітан поліції.
13.03.2024 наказом начальника ВОАДЗ УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 281 о/с старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2024 року № 394к, яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, абзацу 2 пункту 1 доручення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП від 01.01.2024 № 3, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_5 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, не виконанні доручень слідчих від 04.01.2024 № 20 та № 25 у кримінальних провадженнях, не заведенні контрольно-спостережного провадження за лінією роботи, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З метою повної та всебічної перевірки службової діяльності останніх, у тому числі встановлення можливих порушень службової дисципліни, що призвели до вищевказаної події, відповідно до вимог статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 1 5.03.201 8 № 23 3 7-VI11, та статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», - наказано призначити службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП Дніпропетровській області, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.
Також, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 «Про організацію проведення службового розслідування», у межах строків, визначених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2024 № 460 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 та продовження строку проведення службового розслідування» прийнято у зв`язку з надходженням від начальника УГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 рапорта щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № З Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.
01.03.2024 за наслідком проведеного службового розслідування складено висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № З Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.
Як з`ясовано, що в рамках цього ж кримінального провадження проведено обшуки у службових кабінетах старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
Після проведення обшуків вищевказаних поліцейських було затримано у порядку ст. 208 КПК України та кожному повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_3 та майору поліції ОСОБА_4 встановлено, що останні підозрюються в: участі у злочинній організації, вчиненого службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 255 КК України; пособництві в утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому із корисливих мотивів, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; пособництві в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; у пособництві у незаконному збуті психотронних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації; кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; пособництві у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, у великому розмірі, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
За сукупністю вчиненого умисні дії капітана поліції ОСОБА_1 кваліфікуються за частиною 3 статті 255, частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України; частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 307 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2024 (справа № 203/3336/23, провадження № 1-кс/0203/557/2024) капітану поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б не уможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі) домашнього арешту строком до 18 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 (із застосуванням електронного засобу контролю).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 (справа № 205/4955/24, провадження № 1-кп/205/820/24) застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20-00 години по 06-00 годину, крім випадків виклику до суду та лікування у разі необхідності.
В ході проведення службового розслідування, комісією перевірено службову діяльність старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та встановлено, що 19.01.2024 до ЄО відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП за №2610 зареєстровано заяву представника супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, ОСОБА_5 про те, що невідома особа здійснила крадіжку товару на загальну суму 4 868 гривень.
У подальшому, заступник начальника відділення поліції - начальник СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_6 , у порушення статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, об`єктивно її не розглянув, незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, своєчасно до чергової частини ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП для негайної передачі керівництву слідчого відділення ВП для внесення відомостей до ЄРДР не направив, а вказаний матеріал доручив до розгляду та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВИ № 7 Дніпровського РУП капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, (далі - Порядок, затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 № 100), невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив.
Крім того, під час перевірки встановлено, що слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП надано 2 доручення від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024.
Зазначені доручення заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 7 Дніпровського РУП майором поліції Абросімовим П.С. було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 (далі - Інструкція, затверджена наказом МВС України від 07.07.2017№ 575), вказані доручення не виконав.
Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 43.7/1-1419, наданої керівництвом СКП ВП, у період з 27.12.2023 по 30.01.2024 особисто старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 не встановлено жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. З метою розкриття злочинів жодного інформування на проведення НСРД не підготовлено.
Відповідно до доручення від 01.01.2024 № З ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було закріплено відповідальним за лінією роботи щодо документування та узагальнення інформації з профілактики та попередження кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, однак СКСП останнім заведено не було.
Крім цього, капітаном поліції ОСОБА_1 було проігноровано виконання протоколів оперативних нарад від 04.01.2024 № 43.7/1-80, від 23.01.2024 № 43.7/1-740, де неодноразово розглядалися та наголошувалися питання щодо дотримання виконавської дисципліни та законності.
Наказом начальника СКЗ ДРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.03.2024 № 284 о/с капітана поліції ОСОБА_1 (0114775), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції капітана поліції, з 13.03.2024 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Надаючи оцінку правомірності винесення спірних наказів, суд виходить з такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно з вимогами статті 17 Закону статті 18 Закон № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.
За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини першої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Згідно ч. 1, 2 ст.26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 13 розділу V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Згідно з пунктом 17 розділу V Порядку факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Судом встановлено, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 «Про організацію проведення службового розслідування», у межах строків, визначених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2024 № 460 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 та продовження строку проведення службового розслідування» прийнято у зв`язку з надходженням від начальника УГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 рапорта щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.
Пунктом першим розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно пункту 9 розділу VІ Порядку № 893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.
Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
У разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.
Так, за наслідком проведеного службового розслідування складено висновок від 01.03.2024 про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № З Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.
Як з`ясовано, що в рамках цього ж кримінального провадження проведено обшуки у службових кабінетах старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
Після проведення обшуків вищевказаних поліцейських було затримано у порядку ст. 208 КПК України та кожному повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_3 та майору поліції ОСОБА_4 встановлено, що останні підозрюються в: участі у злочинній організації, вчиненого службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255 КК України; пособництві в утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому із корисливих мотивів, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України; пособництві в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України; у пособництві у незаконному збуті психотронних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації; кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України; пособництві у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, у великому розмірі, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
За сукупністю вчиненого умисні дії капітана поліції ОСОБА_1 кваліфікуються за частиною 3 статті 255, частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України; частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 307 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2024 (справа № 203/3336/23, провадження № 1-кс/0203/557/2024) капітану поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б не уможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі) домашнього арешту строком до 18 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 (із застосуванням електронного засобу контролю).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 (справа № 205/4955/24, провадження № 1-кп/205/820/24) застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20-00 години по 06-00 годину, крім випадків виклику до суду та лікування у разі необхідності.
Також, в ході проведення службового розслідування, комісією перевірено службову діяльність старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та встановлено, що 19.01.2024 до ЄО відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП за №2610 зареєстровано заяву представника супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, ОСОБА_5 про те, що невідома особа здійснила крадіжку товару на загальну суму 4 868 гривень.
У подальшому, заступник начальника відділення поліції - начальник СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_6 , у порушення статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, об`єктивно її не розглянув, незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, своєчасно до чергової частини ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП для негайної передачі керівництву слідчого відділення ВП для внесення відомостей до ЄРДР не направив, а вказаний матеріал доручив до розгляду та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВИ № 7 Дніпровського РУП капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, (далі - Порядок, затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 № 100), невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив.
Крім того, під час перевірки встановлено, що слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП надано 2 доручення від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024.
Зазначені доручення заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 7 Дніпровського РУП майором поліції Абросімовим П.С. було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 (далі - Інструкція, затверджена наказом МВС України від 07.07.2017№ 575), вказані доручення не виконав.
Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 43.7/1-1419, наданої керівництвом СКП ВП, у період з 27.12.2023 по 30.01.2024 особисто старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 не встановлено жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. З метою розкриття злочинів жодного інформування на проведення НСРД не підготовлено.
Відповідно до доручення від 01.01.2024 № З ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було закріплено відповідальним за лінією роботи щодо документування та узагальнення інформації з профілактики та попередження кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, однак СКСП останнім заведено не було.
Вказані вище обставини, які встановлені комісією під час службового розслідування, знайшли своє підтвердження у висновку від 01.03.2024 та слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Досліджуючи, чи прийняті оскаржувані накази відповідача у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, суд зазначає про наступне.
Згідно змісту оскаржуваного наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2024 року № 394к, позивача звільнено зі служби за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, абзацу 2 пункту 1 доручення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП від 01.01.2024 № 3, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_5 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, не виконанні доручень слідчих від 04.01.2024 № 20 та № 25 у кримінальних провадженнях, не заведенні контрольно-спостережного провадження за лінією роботи, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
До того ж, судом визнаються неприйнятними доводи позивача про те, що сам факт вручення позивачу підозри не свідчить, що дійсно позивач вчиняв кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються та обставин встановлених під час досудового розслідування не дає підстав для визнання такого висновку обґрунтованим.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене не за результатами надходження матеріалів про вчинення поліцейським кримінального правопорушення, а за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції.
За результатами проведеного службового розслідування, комісією встановлені факти інших порушень позивачем службової дисципліни, які взагалі не мають відношення до притягнення позивача до кримінальної відповідальності.
Суд звертаючись до практики Верховного Суду зазначає, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку голови НП України, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, в якому йому повідомлено про підозру, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.
Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З огляду на те, що предметом спору є визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт наявності порушень щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не встановлення причин і умов, які сприяють вчиненню кримінального правопорушення.
Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.
До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.
Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Згідно з пунктом 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 Поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, результати розгляду документів керівництво фіксує в резолюції відповідно до вимог пункту 2.12 цієї Інструкції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дисциплінарною комісією в ході службового розслідування підтверджено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 порядку розгляду звернень, а також інформування керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень та вжиття відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, а також порушення порядку попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки таких матеріалів.

Допущені позивачем порушення усунуто в порядку перевірки та контролю шляхом реєстрації матеріалів єдиного обліку та проведення по ним повноцінної перевірки.

Суд також наголошує, що однією з підстав для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника Національної поліції України.

Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З наданих матеріалів вбачається, що позивачем 04.07.2017 складено присягу працівника Національно поліції України, згідно якої останній усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському родові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права та свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Крім того, 28.12.2023 позивач ознайомився з Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Згідно вказаних правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі тощо.

Також зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 «в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень».

Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 26.01.2021 у справі №2140/1342/18. Верховний Суд у цій справі відхилив висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження до ухвалення вироку у справі не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції, оскільки, як встановлено судами у цій справі та підтверджено матеріалами справи, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям позивача в контексті дотримання ним присяги поліцейського, виходячи з повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також порушення службової дисципліни та належної організації роботи поліцейського (зокрема щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не викриття причини і умов, які сприяють їх вчиненню, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам).

При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні кримінальних правопорушень, а вплив даних подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні даних дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що в силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен був допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

На думку суду, дії позивача, які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним присяги поліцейського, а відтак грубого порушенням службової дисципліни.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 серпня 2022 р. № 120/8381/20-а, від 25 червня 2020 р. у справі № 2240/2329/18, від 29 жовтня 2018 р. у справі №826/17433/16, від 3 квітня 2019 р. у справі № 816/1218/16, від 20 березня 2019 р. у справі № 804/676/18, від 07 серпня 2019 р. у справі № 540/2057/18, від 16 серпня 2019 р. у справі № 804/2146/18, від 22 листопада 2019 р. у справі № 826/6107/18, від 22 січня 2020 р. у справі № 160/1750/19, від 25 червня 2020 р. у справі № 2240/2329/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 193, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд. 20А, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49001; ІК в ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков