Справа № 380/134/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/134/23
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

13 червня 2024 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації, щодо відмови у наданні соціальної допомоги у вигляді субсидії в повному обсязі гарантованої Конституцією;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації виконати вимоги Конституції України щодо соціального захисту населення та провести перерозрахунок субсидії у відповідності фактичним доходам за період 2021-2023 року і виплатити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі №380/134/23 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні соціальної допомоги у вигляді субсидії. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплату субсидії у відповідності з фактичними доходами позивача за період 2021-2023 року.

Рішення суду набрало законної сили 04.04.2023.

Як видно з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом було виготовлено та видано позивачу наручно виконавчий лист.

На підставі вказаного виконавчого листа №380/134/23 постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2023 відкрито виконавче провадження №71605168 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплату субсидії у відповідності з фактичними доходами позивача за період 2021-2023 року.

Ухвалою від 03.06.2024 замінено сторону виконавчого провадження боржника у виконавчому провадженні № 71605168 з Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації (79000, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ) на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ).

03.06.2024 позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, яка мотивована тим, що відповідач не виконує судове рішення, яке набрало законної сили та не вживає жодних заходів для його виконання, просить накласти штраф за невиконання рішення суду.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а.

Суд зазначає, що метою застосування до суб`єкта владних повноважень судового контролю за виконанням рішення суду є дисциплінування боржників з метою своєчасного, якісного та належного виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Водночас, з аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy)». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovakia)», № 2132/02, пп. 24-27 від 13.06.2006, пп. 18 рішення у справі «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відтак, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Суд зазначає, що позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду щодо Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації. Проте, суд уже звертав увагу, що ухвалою від 03.06.2024 було замінено сторону виконавчого провадження з Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Відтак, оскільки вказаний суб`єкт владних повноважень вже не є боржником у виконавчому провадженні, суд не вбачає можливим застосувати до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації зобов`язання, передбачені ст.382 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації подати звіт про виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Також відсутні підстави і для накладення штрафу на Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації за невиконання рішення суду, оскільки за змістом статті 382 КАС України накладення такого штрафу здійснюється за наслідками розгляду судом звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, що в спірному випадку відсутнє.

Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися із такою ж заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду 03.03.2023 у справі №380/134/23 стосовно Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто належної сторони виконавчого провадження у разі невиконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293-295, 382, 383 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в

у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду 03.03.2023 у справі №380/134/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Чаплик І.Д.