Справа № 953/11672/23
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Харкова із адміністративний позов до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, який, після зміни предмету та підстав позову, прохає суд визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду матеріалів адміністративної справи, за наслідками якої складена постанова ЕАТ08149190 від 09.11.2023 і від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , скасувати як незаконні постанови ЕАТ08149190 від 09.11.2023 та ЕАТ08149190 від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 та стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної сплачений ним судовий збір.
В обґрунтування позову зазначив, що у постанові ЕАТ № 8149190 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка нібито винесена 16.11.2023, і відомості про яку внесені в додаток «ДІЯ» про її винесення 09.11.2023, зазначено, що місцем його мешкання є АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, він мешкає в АДРЕСА_2 постанови зазначено, що він порушив п.8.4.г Правил дорожнього руху - порушення вимог наказових знаків. Вважає, що зазначену норму він не порушував, так як її взагалі не можливо порушити, адже ця норма є по своїй суті інформаційною - у ній міститься виклад видів дорожніх знаків і їх значення. Щоб відбулось порушення норма мала б містити імперативні вимоги певної поведінки водія. У п.8 постанови безпідставно зазначено, що він не з`явився на розгляд справи. Але, це не так. Він прибув 16.11.2023 у 9.00 годин для розгляду справи (у дату і час, призначений інспектором поліції) за офіційною адресою управління поліції в Харківській області, яка також зазначена відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву. Про необхідність прибуття за вказаною адресою міститься інформація на відео №2 з 13.10 хв., де інспектор повідомляє йому, що необхідно прибути за адресою вул. Шевченка. 315-А. Також на відео №2 на 28.05 хв. він повідомив інспектору, що прибуде для розгляду справи у визначену дату і час саме до управління патрульної поліції. Дійсно, лише уважно переглянувши відео, можна почути також і повідомлення інспектора про адресу - АДРЕСА_3 . Але заявляє, що в той момент він не чув цієї адреси, напевно через те, що інспектор читав своє повідомлення скоромовкою і під шум від інших автомобілів. Зазначений спосіб повідомлення інспектора про перенесення розгляду справи на іншу дату не можна вважати належним повідомленням, адже необхідна інформація не була доведена йому у беззаперечний спосіб, який унеможивлював би її невірне або двояке тлумачення про дату і час перенсення розгляду справи і місце розгляду справи.
Крім іншого, вважає неприпустимим перекручування фактів відповідачем щодо його відмови від отримання письмового повідомлення про перенесення розгляду справи на іншу дату і час. На відео №2, наданому відповідачем, починаючі з 26.00 хв. він неодноразово говорить інспектору, що бажає взяти це письмове повідомлення і простягає руки до інспектора щоб взяти його, але інспектор повідомив йому, що не дасть йому це повідомлення до тих пір, поки він не поставить на ньому свій підпис. Але жодна норма Закону не зобов`язує його ставити підпис про отримання повідомлення - це лише його право. А ось вручити йому це повідомлення - прямий обов`язок інспектора поліції, передбачений КУпАП. Таким чином інспектор поліції не вжив заходів про належне повідомлення його про дату, час і місце перенесення розгляду справи. Зазначені підстави унеможливили реалізацію його права бути присутнім при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Одночасно бажає зазначати, що на відео №3, наданому відповідачем, зазначено, що інспектор поліції нібито вийшов для розгляду справи відносно нього не в 9.00 годин, а в 9.12 годин, таким чином сам же порушив час на який призначив розгляд справи. Також зазначає, що предметом його оскарження є саме постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 09.11.2023, а у своєму відзиві відповідач зазначає про цю постанову від 16.11.2023, проте тіє ж серії і того самого номера. При цьому у відзиві відповідач ніяким чином не зазначає про причини зазначення в додатку «ДІЯ» інформації про винесення постанови стосовно нього саме 09.11.2023 року.
Крім того, згідно п. 8.21. Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національно гостандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Також, згідно п. 14.1.1. ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови Правила застосування - Дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. Проте, на тій ділянці вулиці, де він здійснив поворот ліворуч має місце закруглення дороги ліворуч на вугол близько 90 градусів і рух вверх по естакаді і видимість на тій ділянці дороги не перевищувала 20 метрів. Таким чином, дорожній знак - «рух праворуч», у порушення вимог вищезазначених нрмативних атків, не був розміщений за 100 м. щоб його було видно, що унемживлювало сприйняття інформації, яка на ньому зображена.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2023, визначено головуючу суддю у справі Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
01.12.2023 електронним шляхом до суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів, відповідно до якого просить витребувати від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції постанову ЕАТ08149190 від 09.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, дослідити її під час судового розгляду і винести відповідне рішення по суті його позову.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.Витребувано з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул.Шевченка, 315-А, м.Харків) належним чином завірену копію постанови серія ЕАТ №08149190 від 09.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
16.01.2024 до канцелярії суду надійшов відзив Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на позовну заяву. Представник відповідача вказує, що оцінюючи в сукупності обставини на яких грунтуються вимоги та доводи, якими вони підтверджуються, позов є безпідставним та необгрунтованим, тому УПП в Харківській області ДПП повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Так, постанова серії ЕАТ № 8149190 від 16.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова) є законною та обґрунтованою.
Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач зазначає, що 09.11.2023 приблизно о 16 год. 15 хв. біля будинку 94 по вул. Озерянська у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч на вул. Революції 1905 року, що є порушенням пункту 8.4.г ПДР та об`єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Науменко Дмитро Ігорович (далі інспектор), підійшовши до водія, яким виявився Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та повідомив про початок розгляду адміністративної справи.Позивачу в повному обсязі були роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтями 268, 287, 289, 307 та 308 КУпАП. Під час розгляду справи позивач виявив бажання перенести розгляд справи у зв`язку необхідністю скористатися правовою допомогою адвоката та надав усне клопотання. Інспектор задовольнив клопотання позивача та назначив розгляд справи 16.11.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. Час та адресу було узгоджено між усіма учасниками справи. Позивач відмовився отримувати копію повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області ДПП, тому інспектор ознайомив його зі змістом повідомлення та декілька разів повторив час та адресу місця розгляду справи.
16.11.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, позивач на розгляд справи не з`явився. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУПАП інспектором при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що Позивача було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи. Тому 16.11.2023 о 09 год. 28 хв. інспектор провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектор, оцінивши всі докази, які були зафіксовані на відеореєстратор 70МАІ, що встановлений в службовому автомобілі, встановив, що Позивач 09.11.2023 о 16 год. 15 хв, біля будинку 94 по вул. Озерянська у місті Харкові, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 8.4.г ПДР, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч на вул. Революції 1905 року, що вказує на вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAT № 8149190 за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
Представник відповідача зазначає, що позивачем не було надано жодних належних доказів для спростування факту вчинення ним правопорушення. При цьому докази, які інспектор зазначив в пункті 7 постанови, та інші докази надано до суду.
27.02.2024 електронним шляхом до суду надійшли додаткові пояснення позивача, згідно з якими ОСОБА_1 вказує, що інформація з наданої представником відповідача довідки лише повторює твердження відповідача, що відносно нього постанова винесена саме 16.11.2023. Проте відповідач знову ніяким чином не пояснює - яким чином в додатку ДІЯ заначено, що постанова відносно нього тієї ж серії і номера винесена 09.11.2023. Адже згідно законодавства України саме відповідач, як користувач цього додатку, відповідає за повноту і достовірність інформації в ньому. Інформація в додаток ДІЯ не може туди потрапити просто так, її має внести людина, яка має під рукою дані, надані інспектором поліції про дату правопорушення, номер його автомобіля та інше. Логічно припустити, що після того, як він надіслав позов до суду і відповідач отримав його копію, то саме тоді з`явилась постанова від 16.11.2023. Просить суд врахувати його пояснення при оцінці цього доказу і прийнятті рішенні у справі.
Протокольною ухвалою суду від 24.05.2024 прийнято заяву позивача про зміну підстав позову.
У судове засідання, призначене на 10.06.2024, позивач не з`явився, про дату, час і місце проведення підготовчого розгляду повідомлений в установленому законом порядку та належним чином.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання, призначене на 10..2024, не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАТ №8149190 від 16.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що 09.11.2023 16:15:45 в м.Харкові по вул.Озерянській, 94, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA Ф5, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч на вул.Революції 1905 року, чим порушив п.8.4.г ПДР порушення вимог наказових знаків. Зазначений автомобіль був зупинений інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Науменко Дмитром Ігоровичем, який 16.11.2023 виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення п. 8.4.г ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України).
За п.1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Пунктом 33 ПДР України передбачено, що дорожні знаки є одним з основних засобів організації дорожнього руху і призначені для інформування його учасників про умови, режими і напрямки руху, місцях розміщення об`єктів сервісу тощо.
Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 8.4 «г» ПДР України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Наказовий знак 4.2 «Рух праворуч» дозволяє рух лише праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.
Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що рух механічного транспортного засобу в зоні дії наказового знаку 4.2 «Рух праворуч» є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку ч.1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування в адміністративних справах.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина 1 ст.76 КАС України, передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За правилами п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Слід відзначити, що в силу вимог ст. 251 КУпАП візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення ПДР.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а саме: фото- або відеозаписом правопорушення.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 жовтня 2019 року (справа № 357/10134/17).

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи ( ст.277-2 КУпАП).

З відтвореного у судовому засіданні відеозпису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного 472866, який є додатком до відзиву на позовну та відомості про який зазначені в оскаржуваній постанові, вбачається, що 09.11.2023 о 16 год. 16 хв. на вул.Озерянській у м.Харкові працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA Ф5», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія - позивача. Підійшовши до вказаного транспортного засобу, поліцейський назвав свою посаду та ім`я та повідомив позивачу про те, що він порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч. На що позивач відповів, що будь-якого знаку на зазначеній поліцейським ділянці немає. Поліцейський запропонував позивачу проїхати разом з ними для того, щоб позивач особисто впевнився про наявність знаку дорожнього руху, який встановили 1,5 2 роки тому назад. Позивач повідомляє, що знак він не бачив. Після цього, поліцейський прохає позивача надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також повідомляє, що за дане правопорушення передбачений штраф в розмірі 340 гривень. О 16 год. 19 хв. на місці зупинки транспортного засобу поліцейський розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення позивачем, як водієм транспортного засобу п.8.4.г ПДР України. Позивачеві роз`яснюється працівником поліції його права. Після цього позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату задля можливості скористатись допомогою адвоката, яке було задоволено поліцейським та складено письмове запрошення до УПП в Харківській області ДПП для розгляду справи у іншу дату. При цьому, дата розгляду справи - 16.11.2023 о 09-00 год, була визначена поліцейським з урахуванням побажання позивача. Поліцейський повідомив позивача, що в разі його відсутності, справа буде розглянута за його відсутності. О 16 год. 39 хв. після складання поліцейським повідомлення про запрошення, позивач задав питання, чи є у поліцейсьокого повноваження на накладення адміністративного стягнення у вигляді усного зауваження за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки позивач не знав, що на дорозі був знак. Позивач й каже «Зробіть зауваження та я поїхав». Поліцейський відповів, що таке стягнення накладається у тому разі, коли на те є правові підстави та повідомляє позивачу, що розгляд справи відбудеться 16.11.2023 о 09-00 год. по вул.Шевченка, 26 в м.Харкові. Від підпису на повідомленні водій відмовився. Поліцейський тричі повторив, що розгляд справи відбудеться 16.11.2023 о 09-00 год. по вул.Шевченка, 26 в м.Харкові. Разом з цим, у зазначений час ОСОБА_1 для розгляду справи не з`явився.

З огляду на зазначене, в межах розгляду справи не знайшли свого підтвердження твердження позивача про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, під час прийняття спірної постанови, оскільки позивач був повідомлений про розгляд справи у встановленому законом поряду та передбачені статтею 277-2 КУпАП строки.

Зазначений факт також підтверджується даними , які містяться у повідомленні про запрошення до УПП в Харківській області ДПП, відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно з`явитись 16.11.2023 о 09 год. 00 хв. (м.Харків, вул.Шевченка, 26) до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Науменка Д.І. для складання постанови про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), від підпису якого позивач відмовився.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.03.2020 у справі № 2а-475/09/1370, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом. Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них».

Не кожен дефект певного адміністративного акта, який має й оскаржувана постанова, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, "чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий".

22 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 825/2328/16, адміністративне провадження №К/9901/23055/18 (ЄДРСРУ № 89396394) досліджував питання щодо наслідків порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Так, Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Отже, Верховний Суд наголосив, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

В межах розгляду даної справи судом встановлено, що спірна постанова від 16.11.2023 винесена інспектором патрульної поліції, з огляду на рух позивача в зоні дії дорожнього знаку 4.2. Цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного та фотознімками до нього, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Тобто, відповідачем, в порядку вимог ст.77 КАС України, в обґрунтування своїх заперечень надано суду відеозапис з відеореєстратора, в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Таким чином, надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

В ході судового розгляду, шляхом огляду змісту оптичного диску, встановлено, що надані суду відеозаписи, фотознімок підписані цифровим підписом 16.01.2024, підписувач ОСОБА_2 , яка є представником Департаменту патрульної поліції, що підтверджується копією Довіреності №23162/41/3/01-2023.

Таким чином, надані суду відеозаписи з відеореєстраторів та фотознімок є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування спірної постанови від 16.11.2023 у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи те, що факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку щодо правомірності винесеної інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Науменком Дмитром Ігоровичем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8149190. При цьому, інспектором не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи вказані правові норми та дослідивши поданий відповідачем відеозапис події, суд зазначає, що факт порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме рух в зоні дії дорожнього знаку 4.2 є встановленим відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8149190 від 16.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

Крім того, суд зазначає, що згідно даних довідки старшого інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Домріної А. від 26.02.2024 вбачається, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.11.2023 інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8149190. Інших постанов з вищезазначеною серією та номером не зареєстровано.

Відсутність зареєстрованої постанови серії ЕАТ №8149190 від 09.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП також підтверджується даними адмін. практики інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

З огляду на зазначене, суд не бере до уваги доводи позивача в цій частині, так як вони не підтверджуються матеріалами справи.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови від 16.11.2023, яка є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 16.11.2023 не підлягає скасуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів позивача та відповідача суд враховує правові висновки, викладені у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Також, згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2 ,3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9, 33, ч.8 ст.121, 222, 251, 258, 280, 283, КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-а.

Суддя - С.М. Лисиченко