Справа № 480/13259/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і просить суд визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповіддю №7713 від 05 грудня 2023 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . У березні 2023 року позивач отримав відстрочку від мобілізації до 20.09.2023 відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", у зв`язку із тим, що його батько є інвалідом першої групи. Після спливу терміну відстрочки, позивач у вересні 2023 року додатково подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про продовження терміну відстрочки від мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.12.2023 листом за №7713 позивачу було відмовлено в отриманні відстрочки, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують відсутність інших осіб, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю.
Позивач вважає рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2023 за №7713 про відмову у наданні відстрочки неправомірною, оскільки разом із заявою про продовження відстрочки від мобілізації позивачем було надані всі документи, а саме: на підтвердження інвалідності надано копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №665490, відповідно до якої ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 1 групи, «Б» з ураженням ОРА, яка встановлена до 01 жовтня 2025 року.
Відповідно до висновків про умови та характер праці батько позивача - ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги. На підтвердження родинних відносин та відсутності інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати особу з інвалідністю, позивачем надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якої батьком позивача є ОСОБА_2 ; відповідь з Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де зазначено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис №1074 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений 28.09.1988, батьком якого є ОСОБА_2 , копію паспорта ОСОБА_2 , у якому на сторінці 7 зазначено «діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », та відсутні записи про інших дітей, та копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.10.2023 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що підтверджує відсутність дружини, яка могла б утримувати особу з інвалідністю.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти вимог у повному обсязі та зазначає, що позивач є військовозобов`язаним, та придатним для проходження військової служби. Водночас позивач виявив небажання проходити військову службу та 20.09.2023 подав заяву про звільнення від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 ч.1 ст. 23 ЗУ № 3543-ХІІ у зв`язку із тим, що його батько є інвалідом першої групи.
Для оформлення відстрочки від мобілізації у разі наявності у військовозобов`язаного батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю військовозобов`язаний має надати, з поміж іншого, інформацію з реєстру актів цивільного стану про наявність або відсутність інших дітей у особи з інвалідністю, в даному випадку у батька позивача - ОСОБА_2 . У разі наявності у особи з інвалідністю інших осіб, які відповідно до закону зобов`язані його утримувати, повинно бути додатково підтверджена непрацездатність цих осіб.
Позивачем до заяви про надання відстрочки від мобілізації було надано копію паспорту на ім`я ОСОБА_1 ; копію військового квитка; копію паспорту на ім`я ОСОБА_2 ; копію довідки МСЕК № 665490; копію свідоцтва про народження НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 ; копію пенсійного посвідчення НОМЕР_4 ; відповідь Шосткинського відділу ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області від 20.09.2023 року № 31.14/34/398/23/СЛВ; нотаріально завірену заяву ОСОБА_2 від 23.10.2023 року № 3966.
На підтвердження факту відсутності у особи з інвалідністю, а саме у батька позивача, інших осіб, які відповідно до закону зобов`язані його утримувати позивачем було надано відповідь Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20 вересня 2023 року за № 34.14/34/398/23/СЛВ, якою заяву батька позивача, ОСОБА_2 від 19.09.2023, залишено без виконання. В нотаріально засвідченій заяві батько позивача стверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його єдиною дитиною, а шлюб розірвано. Однак, відповідач вважає, що нотаріус, засвідчує лише справжність підпису, а не факти, викладені у документі.
Відповідач зазначає, що позивач не довів факт відсутності інших осіб, які відповідно до закону повинні утримувати непрацездатного батька у зв`язку з встановленням йому І групи інвалідності. У зв`язку з чим підстав для надання відстрочки від мобілізації відповідно до норм азб.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 відсутні.
Додатково відповідач зазначає, що з наданими позивачем до позовної заяви відповіддю Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції № 34.14/34/680/23/СЛВ від 09.12.2023, в якій було зазначено про наявний актовий запис № 1074 від 28.09.1988, та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 повторно до ІНФОРМАЦІЯ_4 не звертався, відтак зазначені документи ІНФОРМАЦІЯ_2 не розглядалися, та за результатами розгляду відповідне рішення не приймалося. З урахуванням викладеного вище, відповідач вважає позовні вимоги передчасними.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, зазначає, що разом із заявою про надання відстрочки від мобілізації позивачем було надано всі можливі документи, що підтверджують відсутність інших працездатних осіб, які відповідно зобов`язані утримувати особу з інвалідністю, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Представником ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач повністю відхиляє наведені позивачем у відповіді на відзив пояснення та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребовувались докази у відповідача. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення позивачу та залишення відповіді на відзив без розгляду, судом витребувано у відповідача докази.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
20.03.2023 позивач звернувся із заявою про надання відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з доглядом за особою, яка має інвалідність 1 групи (а.с.71).
До заяви від 20.03.2023 було додано копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , копію довідки МСЕК « 264633 від 05.10.2021, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 серія НОМЕР_5 від 07.10.2020, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_6 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_7 .
Згідно даних військового квитка серії НОМЕР_8 від 09.07.2015 (а.с.73-75) позивачу була надана відстрочка від мобілізації до 20.09.2023 відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
ОСОБА_2 19.09.2023 звернувся з заявою до Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції, у якій просив надати йому інформацію з Реєстру актів цивільного стану громадян, щодо наявних відомостей про реєстрацію народження дитини, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Шостка Сумської області, та щодо відсутності відомостей про реєстрацію інших дітей. (а.с.14)
20.09.2023 на заяву ОСОБА_2 від 19.09.2023 була надана відповідь Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції, згідно якої заяву позивача залишено без виконання. (а.с.45)
Після спливу терміну відстрочки, позивач 20.09.2023 повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про продовження терміну відстрочки від мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"(а.с.36).
ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 05.12.2023 за №7713 було відмовлено позивачу у наданні відстрочки, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надано доказів, що підтверджують відсутність інших осіб, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю, не підтверджено право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.23).
Позивач не погоджується із підставами, зазначеними у спірному рішенні ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2023 № 7713, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався на час виникнення спірних правовідносин.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII.
Згідно із статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (частина восьма статті 4 Закону №3543-ХІІ).
Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Стаття 23 Закону №3543-ХІІ (в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала можливість відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, серед іншого, норма законодавства передбачала, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати (абзац 11 частини першої статті 23 Закону.
В даному випадку, підставою для відмови стало ненадання підтверджуючої інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а саме не підтвердження позивачем відсутність інших осіб, які зобов`язані утримувати особу з інвалідністю.
Разом із тим, матеріалами справи не підтверджується, що позивачем під час надання заяви подані документи не в повному обсязі.
Так, в заяві позивач повідомив, що його мати, яка перебувала на час подання заяви від 20.09.2023 у шлюбі з ОСОБА_2 , є непрацездатною особою, а саме пенсіонером, про що в додатках до заяви надано копію пенсійного посвідчення від 02.01.2013, що підтверджується матеріалами справи.
Судом не може бути визнано правомірним посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не надав інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про те, що в актових записах про народження не зазначений як батько ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не доведено, що відповідним органом, а саме відділом державної реєстрації актів цивільного стану, взагалі ведеться такий облік, а відомості про акти цивільного стану прив`язані до однієї фізичної особи (в даному випадку до ОСОБА_2 ), чи в Реєстрі наявна інформація про відомості з актів цивільного стану, що були зареєстровані компетентними органами іноземних держав.
Дані обставини та відсутність інформації в Реєстрі актів цивільного стану також відображена у відповіді Шосткинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області від 20.09.2023.
Також позивачем зазначено, що до заяви надано копію паспорту батька ОСОБА_2 в якому міститься лише одна відмітка про те, що у ОСОБА_2 є діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших відомостей про те, що у батька позивача є інші діти в паспорті ОСОБА_2 не зазначено.
Таким чином позивачем надано всі наявні у позивача документи, які містять офіційну інформацію відносно обставин, зазначених позивачем у заяві від 20.09.2023 (надано копію паспорту батька позивача).
Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що документ, який відповідач зазначає як відсутній (інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в яких саме актових записах про народження ОСОБА_2 зазначений як батько) позивачем надавався під час першого звернення та надання позивачу відстрочки від призову до 25.09.2023. Крім того, не обґрунтовано та не зазначено, що такий документ взагалі можливо сформувати в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.
В даному випадку, те, що ОСОБА_6 зазначений як батько позивача є в наявності у відповідача, досліджувалося відповідачем під час розгляду документів позивача та надання відстрочки від призову до 25.09.2023.
Фактично матеріали справи свідчать про те, що відповідач витребовує у позивача інформацію, наявність якої неможливо отримати з Реєстру, а заява позивача від 20.09.2023 розглянута формально, без з`ясування всіх обставин та з урахуванням всіх документів , наданих позивачем.
Таким чином судом не може бути визнано правомірною відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповіддю №7713 від 05 грудня 2023 року.
Разом із тим, задоволенню не підлягають вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", враховуючи наступне.
Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, саме за результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви.
Матеріалами справи не підтверджується, що відповідач здійснив перевірку наявності (відсутності) підстави для оформлення відстрочки позивачу від призову на військову службу під час мобілізації згідно поданої заяви від 20.09.2023, але саме до повноважень відповідача належить оформлення відстрочок від призову під час мобілізації для військовозобов`язаних, які проживають на території відповідного району.
Відповідач після отримання заяви позивача на час розгляду питання про надання відстрочки від призову зобов`язаний був перевірити підстави щодо надання відстрочки позивачу та оформити її при їх підтвердженні або відмовити в оформленні з відповідним обґрунтуванням такого рішення.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд зазначає, що дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення. Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2019 року № 509/1350/17 сформовано висновок про те, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У дослідженому випадку судом надавалась оцінка правомірності відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в межах мотивів, наведених відповідачем у листі від 05.12.2023 за №7713.
З метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, особливого періоду на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Отже, право на відстрочку від призову на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком призовників, військовозобов`язаних, резервістів дотримуватися правил військового обліку, зокрема щодо своєчасного повідомлення органу про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 520/7954/22.
Посилання відповідача на те, що до матеріалів справи позивачем додатково надано документи, які відповідачем не досліджувалися та не бралися до уваги, суд зазначає, що такі документи не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи не підтверджуються, що до заяви від 20.09.2023 були подані такі документи, відповідач їх не отримував, правову оцінку не надавав.
Зокрема, позивачем надано до матеріалів справи копію свідоцтва про розлучення батька, запити та відповіді, але такі документи повинні надаватися позивачем до відповідача для врахування під час прийняття відповідного рішення. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права надавати до відповідача додатково будь-які документи для належного розгляду питання наявності чи відсутності підстав отримання відстрочки від призову на час прийняття відповідачем рішення.
Крім того, відповідно до п.п. 8 п.1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Виходячи з предмету доказування у цій справі, суд не досліджував чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу на час розгляду заяви та прийняття рішення за результатом розгляду заяви позивача.
Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації задоволенню не підлягає, оскільки суд у спірних правовідносинах не може перебирати на себе повноваження іншого органу та, відповідно, встановлювати достатність документів та підстав для надання відстрочки від призову на час прийняття рішення уповноваженим органом.
Разом із тим, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушеного права та у відповідності до ст. 9 КАС України зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.09.2023 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення за результатом розгляду заяви.
Відповідно до ст. 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповіддю №7713 від 05 грудня 2023 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_11 ) від 20.09.2023 та прийняти рішення за результатом розгляду заяви.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_11 ) сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета