Справа № 420/8797/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8797/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29 вересня 2023 року № 15 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати до складу страхового стажу під час призначення пенсії за віком період трудової діяльності ОСОБА_1 з 20 березня по 21 листопада 1984 року в колгоспі ім. Фрунзе згідно належної йому трудової книжки НОМЕР_1 від 22 вересня 1980 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно запису в трудовій книжці 20.03.1984 року позивач прийнятий шофером у колгосп та 21.11.1984 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗПП УРСР за власним бажанням. Відмовляючи в зарахуванні страхового стажу відповідач не врахував, що позивач працював у колгоспі за умовами трудового договору, які регулюються нормами КЗпП та будь-якого мінімуму і відроблення вихододнів не передбачають. Таким чином, наявні підстави для врахування до складу страхового стажу під час призначення пенсії за віком період трудової діяльності ОСОБА_1 з 20 березня по 21 листопада 1984 року в колгоспі ім. Фрунзе.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що 25.09.2023 року ОСОБА_1 (вік заявника 60 років 1 місяць) звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону №1058. Розгляд заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області за принципом екстериторіальності. За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято Рішення від 29.09.2023 № 1 (в подальшому уточнене Рішенням № 15 про відмову у призначенні пенсії від 23.11.2023) про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж Позивача становить 25 років 03 місяці 04 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі ім. "Фрунзе", згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 22.09.1980 р., з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні. Таким чином, прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058. За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Згідно наданих документів встановлено, що вік заявника 60 років 1 місяць, страховий стаж становить 23 роки 07 місяців 04 дні. До страхового стажу Позивача не зараховано: період роботи в колгоспі ім. "Фрунзе" згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 22.09.1980 р., з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29.09.2023 № 15 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (30 років).

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав доводи зазначені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 35-36).

29 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 15, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 43).

18 жовтня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області направлено лист, яким повідомлено про необхідність перегляду розрахунку стажу ОСОБА_1 (а.с. 45-46).

23 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 15, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 50).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії, в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 17, 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п. 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

При цьому, положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом з тим, саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 25.02.2021 у справі № 683/3705/16-а.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час внесення записів до трудової книжки.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім 'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до встановленого взірця трудової книжки колгоспника, трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: III «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; IV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Згідно п. 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Виходячи з наведеного слідує, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Як вбачається, з матеріалів справи, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надано трудову книжку НОМЕР_1 (а.с. 27-33).

Згідно запису № 6 в трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено, що 20.03.1984 року ОСОБА_1 прийнятий шофером в колгосп імені Фрунзе.

Згідно запису № 7 ОСОБА_1 21.11.1984 року звільнений по ст. 38 КЗпП (за власним бажанням).

Записи про роботу ОСОБА_1 в період з 20.03.1984 року по 21.11.1984 року в колгосп імені Фрунзе на посаді шофера виконані чітко, містять посилання на відповідні накази, завірені підписами відповідальних осіб та печаткою.

Відповідно до ст. ст. 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого III Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

В той же час, будь-яких записів про те, що ОСОБА_1 приймався в члени колгоспу в трудовій книжці НОМЕР_1 не зазначено.

Таким чином, оскільки записи в трудовій книжці НОМЕР_1 про період роботи з 20.03.1984 року по 21.11.1984 року в колгоспі імені Фрунзе міститься посилання на приписи КЗпП, та чинним законодавством передбачено право залучення працівників на роботу в колгоспі за трудовими договорами, суд дійшов висновку, що посилання відповідача як на підставу для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., з підстав відсутності даних про встановлений мінімум та відроблені вихододні, є неспроможними.

Згідно ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, у разі наявності сумнівів щодо роботи позивача в період з 20.03.1984 року по 21.11.1984 року в колгосп імені Фрунзе, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до відповідних установ задля отримання інформації та копій документів про роботу позивача.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження звернення пенсійного органу щодо отримання документів щодо ОСОБА_1 відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки з 20.03.1984 року по 21.11.1984 року з підстав відсутності даних про встановлений мінімум та відроблені вихододні є протиправними.

При цьому, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 29 вересня 2023 року № 15 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати до складу страхового стажу під час призначення пенсії за віком період трудової діяльності ОСОБА_1 з 20 березня по 21 листопада 1984 року в колгоспі ім. Фрунзе згідно належної йому трудової книжки НОМЕР_1 від 22 вересня 1980 року.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.09.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення № 15 від 29 вересня 2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 43).

В рішенні № 15 від 29 вересня 2023 року зазначено, що пенсійний вік, визначений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років. Вік заявника 60 років 1 місяць. Необхідний страховий стаж, визначений ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Страховий стаж становить 23 роки 7 місяців 4 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи: в колгоспі ім. «Фрунзе» згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

При цьому, 23 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за результатами заяви ОСОБА_1 від 25.09.2023 року, також прийнято рішення № 15, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 50).

В рішенні № 15 від 23.11.2023 року вказано, що пенсійний вік, визначений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років. Вік заявника 60 років 1 місяць. Необхідний страховий стаж, визначений ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Страховий стаж становить 25 роки 3 місяців 4 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи: в колгоспі ім. «Фрунзе» згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважний причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, за заявою позивача від 25.09.2023 року про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняті рішення № 15 від 29.09.2023 року та № 15 від 23.11.2023 року про відмову в призначенні пенсії, якими зокрема не зараховано до страхового стажу період роботи з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р.. оскільки відсутні дані про встановлений мінімум та відроблені вихододні.

За таких підстав, з урахування приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 23.11.2023 року та № 15 від 23.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Згідно ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування.

Згідно п. 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Таким чином, з аналізу приписів чинного законодавства вбачається, що страховий стаж розраховується, а періоди трудової діяльності враховуються до страхового стажу під час вирішення питання про призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало, на думку відповідача, відсутність необхідного страхового стажу, в тому числі у зв`язку з неврахуванням до нього періоду роботи з 20.03.1984 р. по 21.11.1984 р., з підстав відсутності даних про встановлений мінімум та відроблені вихододні.

При цьому, дотримання позивачем під час звернення із заявою про призначення пенсії, інших вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, пенсійним органом не перевірялось.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття рішень про відмову в призначенні пенсії відповідачем не враховано усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії та зарахування періоду роботи до страхового стажу позивача, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої ОСОБА_1 заяви від 25.09.2023 року про призначення пенсії за віком.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням ч. 2 ст. 9, ч. 4 ст. 245 КАС України, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 23.11.2023 року та № 15 від 23.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 15 від 23.11.2023 року та № 15 від 23.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук