Справа № 334/4343/24
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.06.2024
Справа № 334/4343/24
Провадження № 2-а/334/46/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Коломаренко К.А., розглянувши в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) /зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , до Управління патрульної поліції в Запорізькій області /69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96/, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови серії ЕНА №2211117 рядового поліції батальйону №3 роти №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Слєсарєва Олександра Володимировича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В позові посилається на те, що постановою серії EHA № 2211117 рядового поліції батальйону № 3 роти № 2 взводу № 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 22.05.2024 року о 16:34 в м. Запоріжжя по вул. Січі, 4, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz CLC 200 K, номерний знак НОМЕР_1 , вона перевищила встановлені обмеження швидкості руху, чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР. Позивач не погоджується із зазначеною постановою з огляду на те, що при фіксації правопорушення, за яке згідно постанови позивача притягнуто до відповідальності, представник Національної поліції тримав пристрій TruCam II LTI20/20 в руках. Спосіб застосування технічних засобів в руках, зокрема TruCam II LTI20/20, не передбачений Законом України «Про національну поліцію». Відповідно, результати виміру отримані поза рамками повноважень Національної поліції в порушення ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 19 Конституції України та суперечать ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, згідно з Постановою правопорушення здійснено по вул. Січі 4. Насправді вимір швидкості та складання постанови відбувалося на автошляху Т-0806 в районі його злиття з вул. Січі, тобто в декількох сотнях метрів від будинку за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, постанова складена з неправильним зазначенням адреси в порушення ст. 383 КУпАП.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк подання заяв по суті спору, зобов`язано Управління патрульної поліції в Запорізькій області протягом 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду з урахуванням вимог ст. 94 КАС України: справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, результатом розгляду якої є оскаржувана постанова серії ЕНА № 2211117 від 22.05.2024 року.

Ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено відповідачу.

06.06.2024 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, за підписом представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області О. Малій, в якому посилалися на те, що під час несення служби інспектором УПП в Запорізькій області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI ІІ 20/20 TC №008387» було зафіксовано порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту більш ніж 20 км/год. В ході розгляду справи, було роз`яснено суть вчиненого правопорушення та права особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Позивач будь-яких клопотань не заявляв. Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29763 від 06.12.2023 року (чинне до 06.12.2024 р.), лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam II LTI 20/20 №TC008387» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год, та +/- 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год. Можливість використання приладу «TruCam ІІ LTI 20/20» у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання). Згідно відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» №28-10/139 від 21.12.2020 року вимірювач швидкості «TruCam II LTI 20/20» відповідає вимогам нормативно-правових актів (технічних регламентів), їх дозволяється вводити в обіг/експлуатацію (відповідність вимогам технічних регламентів підтверджується Експертними висновками Адміністрації ДЕРЖСПЕЦЗВ`ЯЗКУ № 04/05/02-3560, 04/05/02-3561, 04/05/02-3562 від 24.12.2020 року). Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах закону. Можливість використання виробу «ТruСАМ» також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3560, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно ДСТУ ISO/ІЕS 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Згідно відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року №16289/41/35/02-19 прилад «ТruCam» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Положеннями Закону не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків. Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. В той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото-відеофіксації порушень дорожнього руху. Окрім цього прилад вимірює швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості сягає 1,2 км. Лазерний вимірювач швидкості оснащений режимом відеофіксації. Таким чином, обставини, на які вказує позивач, не виключають подію та склад інкримінованого правопорушення. Прохали зобов`язати позивача надати докази на ті обставини, на які він посилається в позові, в задоволенні позову відмовити, проводити розгляд справи без участі представника.

10.06.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги з огляду на наступне. Повірка використання засобу TruCam II LTI 20/20 №TC008387 в порядку, визначеному Законом, не заперечувалася в позовній заяві. Проте можливість використання приладу TruCam II LTI 20/20 у ручному режимі, що передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом та інструкцією з експлуатації ще не дозволяє його використовувати в ручному режимі, якщо така можливість суперечить Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з загальними принципами права, Закон має вищу юридичну силу, а усі інші нормативно-правові акти повинні видаватися відповідно до Закону. Таким чином, той факт, що свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом та інструкцією з експлуатації пристрою TruCam II LTI 20/20 передбачено ручне використання пристрою не дозволяє таке його використання, якщо таке використання суперечить Закону України. Окрім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву не було заперечено твердження про невідповідність адреси, вказаній у оскаржуваній Постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, та не було надано доказів, які б спростовували це твердження. Вважає, що Відповідач у відзиві на позовну заяву неправильно трактує положення Законодавства України, не навів переконливих доказів відповідності використання способу фіксації правопорушення Закону України та не навів доказів належного оформлення Протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема місця вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно ч.1 п.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - передбачено накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області рядовим поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2211117 згідно якої 22.05.2024 року о 16:34:52 в м. Запоріжжя, по вул. Січі, буд. 4, водій, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту, перевищив встановлені обмеження швидкості руху (50 км/год.) більш як на 23 км/год., а саме рухався зі швидкістю 73 км/год.. Заміри швидкості проводились лазерним вимірювачем швидкості руху «TruCam II LTI20/20» (ТС 008387), відео бодікамера 473913, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає, вважає, що для притягнення її до відповідальності були відсутні будь-які правові підстави, оскільки відсутні належні та законні докази на підтвердження її вини у вчиненні правопорушення.

Судом було досліджено роздруківку фото з приладу «Трукам ТС 008387», яку додано представником відповідача до відзиву на позов, з якої вбачається, що обставини, викладені у постанові, дійсно відбувались 22.05.2024 року о 16:34: в м. Запоріжжя, о. Хортиця, вул. Січі, буд. 4, також зафіксовано транспортний засіб «Mercedes-Benz CLC 200 K», д.н.з. НОМЕР_1 , та його швидкість 73 км/год., дистанція вимірювання 132 м.

На фотознімку та відеозаписі міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29763 від 06.12.2023 року (чинне до 06.12.2024 р.), лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam II LTI 20/20 №TC008387» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 до 320 км/год., максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год., та +/- 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Щодо доводів про місце вчинення порушення, то приборами в автоматичному режимі згідно наданого скріншоту зафіксована адреса саме о. Хортиця, вул. Січі, буд. 4 у м. Запоріжжі та відомості про швидкість руху, тому ставити під сумнів місце вчинення правопорушення підстави відсутні.

Тобто, поліцейським вірно зазначено адресу місця вчинення з прив`язкою до найближчої адреси будинку від місця зупинки. Вказані обставини підтверджує і сама позивачка у позовній заяві, зазначаючи, що: «Насправді вимір швидкості та складання постанови відбувалося на автошляху Т-0806 в районі його злиття з вул. Січі, тобто в декількох сотнях метрів від будинку за адресою АДРЕСА_2 .».

Наявність формальних неточностей не може бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1,2ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у Постанові від 11.10.2016 року у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства у справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року - суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно ч.1,2 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Посилання позивача в позові на те, що дії інспектора поліції були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації «TruCam», який знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач «ТruCam» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, крім основного, ручного режиму, вимірювач «ТruCam» також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Також, згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Враховуючи вказане положення, суд зазначає, що порядок експлуатації технічних приладів, зокрема, порядок здійснення відповідних вимірювань такими приладами, встановлюється саме експлуатаційними документами таких приладів.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у Постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 року по справі №522/4183/20, Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 року по справі №753/104/20; Першого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі №219/14834/19; Третього апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 року по справі №404/4550/19; Першого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі №425/3444/19; Першого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 року по справі №9243/1340/19.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, та досліджені докази, суд приходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимоги КУпАП в повній мірі, останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, застосування поліцейським лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI20/20 ТС «008387» не суперечить правилам експлуатації даного приладу, а його показники є належним доказом у справі, тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена згідно норм законодавства, а стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. накладено в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності прийшов до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідност.140 КАС України, у разі відмови в позові, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.