Справа № 460/23603/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань перегляду судового рішення за виключними обставинами
Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя У.М. Нор, судді Д.Є. Махаринця В.В. Щербакова , розглянувши в порядку письмового провадження, заяву ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за адміністративним позовом
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №460/23603/23, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

17.04.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за виключними обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду в справі №460/23603/23. У поданій заяві заявник, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р/11/202 просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 та винести нове рішення, яким його позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження про перегляд за виключними обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду в справі №460/23603/23 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

На підставі службової записки головуючого судді Нор У.М. від 23.04.2024, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 у відповідності до статтей 31, 33 Кодексу адміністративного судочинства України та засад використання автоматизованої системи документообігу суду затверджених рішенням зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2016 року №2 визначено склад колегії суддів: У.М. Нор (головуючий), та судді Д.Є. Махаринець, В.В. Щербаков.

Ухвалою колегії суддів 24.04.2024 призначено до розгляду заяву про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 за виключними обставинами в адміністративній справі №460/23603/23 на дату 22.05.2024 року об 10:00 год.

14.05.2024 відповідач подав відзив на заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами, у якому зазначає, що Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2- р(ІІ)/2024 у справі №3-123/2023(229/23) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон України від 28.02.1991 №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону №796. Вказані норми, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (20.03.2024). Отже, ГУ ПФУ в Рівненській області вважає, що пенсія призначена і виплачується відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні заяви позивача відмовити.

Судове засідання призначене на 22.05.2024 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці.

Ухвалою суду від 27.05.2024 розгляд справи відкладено на 11.06.2024.

11.06.2024 на адресу суду до початку судового засідання надійшла заява позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача причини не прибуття в судове засідання суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.06.2024 вирішено перейти до розгляду заяви за виключними обставинами в порядку письмового провадження.

Оскільки розгляд заяви здійснюється порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про перегляд рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №460/23603/23, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024, у задоволенні позовних вимог відмовлено, за виключними обставинами, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянута за нововиявленими або виключними обставинами.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вказала, що положення п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

У цій же постанові суд касаційної інстанції звернув увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння.

Отже, за висновками Верховного Суду, судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися «не виконаним» у розумінні п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, а відтак не може переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Вказана позиція Верховного Суду є сталою.

Таким чином, у межах цієї справи рішення суду від 24.11.2023 та постанова апеляційної інстанції від 01.04.2024 не може вважатися невиконаною в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення суду, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Поміж іншим, у цій же постанові Верховного Суду вказано на те, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.112023 положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Таким чином з наведеного колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.

У резолютивній частині згаданого рішення Конституційним Судом України встановлено порядок його виконання, за яким припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, а також приписи першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, які були застосовані судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 15.04.2024, були визнані неконституційними з 20.03.2024 згідно рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024. Тобто, станом на 01.04.2024 застосовані судом апеляційної інстанції норми права вже були визнані неконституційними 20.03.2024

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що аналіз змісту приписів ч. 5 ст. 361 КАС України дає підстави для висновку, що юридичний факт, з яким законодавець пов`язує виникнення права особи на перегляд судового рішення за виключними обставинами (у спірному випадку визнання неконституційною норми закону), має виникнути після прийняття такого рішення суду, а не передувати йому. У протилежному випадку особа, яка вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, має право оскаржити таке судове рішення в апеляційному або, як у спірному випадку, у касаційному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що неправильне, на переконання Позивача, застосування Рівненським окружним адміністративним судом у рішенні від 24.11.2023 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 норм законів України, які були визнані неконституційними до моменту її прийняття, не утворюють підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України. Водночас, за умови незгоди з відповідним судовим рішенням, можуть бути підставами для його оскарження у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви з огляду на відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б виключними.

Керуючись статтями 241-246, 255 ,294 ,295, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №460/23603/23, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з мометну її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністратив-ного суду.

Повний текст ухвали складений 14.06.24

Головуючий cуддя У.М. Нор

Судді Д.Є. Махаринець

В.В. Щербаков