Справа № 380/9534/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 рокусправа № 380/9534/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняте 03 квітня 2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що в міжнародному автомобільному пункті пропуску для автомобільного сполучення «РАВА РУСЬКА» ОСОБА_1 , намагався здійснити перетин державного кордону України. Прибувши до міжнародного автомобільного пункту пропуску «РАВА РУСЬКА» мав право на перетинання державного кордону України згідно наказу Хмельницької обласної військової адміністрації №50/2024 н від 21 березня 2024 року щодо надання дозволу виїзду за межі України ОСОБА_1 через державний кордон строком на один місяць. Вказує, що в оскарженому рішенні не зазначено підстави відмови в перетинанні державного кордону України громадянину України, так як це визначено у формі зазначеній наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 14.12.2010 № 967, не вказано конкретно, якого саме документу не було надано для наявності підстав законного перетинання кордону.

Ухвалою суду від 07 травня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено правовий режим воєнного стану. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, з 24.02.2022 тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені Конституцією України, а саме: передбачене статтею 33 право на свободу пересування та право вільно залишати територію України. Також зазначає, що 24.02.2022 видано Указ Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджений Верховною Радою у формі Закону про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113. З метою здійснення заходів правового режиму воєнного стану обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Однак, така заборона не є абсолютною та громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років можуть виїхати за кордон за наявності визначених підстав. Оскільки, позивачем не було надано у пункті пропуску жодних документів, які б дозволяли на законних підставах виїхати за кордон, то інспектором прикордонного контролю у встановленому законом порядку було прийнято рішення про відмову у перетині кордону.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 3 квітня 2024 року прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «РАВА-РУСЬКА» з метою здійснити перетин Державного кордону на виїзд з України.

Для підтвердження законного права та мети перетину державного кордону України, позивачем було надано ІНФОРМАЦІЯ_1 ряд наступних підтверджуючих документів:

1. Закордонний паспорт громадянина України.

2. Посвідчення водія.

3. Наказ Хмельницької обласної військової адміністрації №50/2024 н від 21 березня 2024 року щодо надання дозволу виїзду за межі України ОСОБА_1 через державний кордон строком на один місяць з моменту прийняття цього наказу згідно з переліком, що додається.

4. Договір №17/06/23-117 між Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» та ОСОБА_1 про надання волонтерської допомоги від 17 червня 2023 року.

5. Меморандум про співпрацю між Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» та Хмельницької обласної військової адміністрації від 03 жовтня 2022 року.

6. Довіреність від Громадської Організації «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» № 2012-12-65 від 20 грудня 2023 року, якою доручено ОСОБА_1 бути представником ГО з питань придбання, отримання та ввезення на митну територію України предметів гуманітарної допомоги.

7. Звернення від Громадської Організації «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» на ім`я В.о. начальника Волинської митниці Державної митної служби України ОСОБА_2 , Керівника Львівської митниці Державної митної служби України, Начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України від 22 березня 2024 року № 22/03-2/24 про повідомлення останніх щодо мети виїзду волонтера ОСОБА_1 , а саме: ввезення з Польщі на митну територію України наступних засобів, які ввозяться в якості гуманітарної допомоги ГО ДРОН MAVIK DJI 3 1 шт.

8. Наказ виданий Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» від 22 березня 2024 року № 2203 03 49 щодо виконання заходів по ввезенню товарів гуманітарної допомоги, а саме ДРОН MAVIK DJI 3 1 шт.

Рішенням від 03 квітня 2024 року відмовлено в перетинанні державного кордону України ОСОБА_3 , як громадянину України, з підстави не підтвердження мети поїздки.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про відмову в перетині державного кордону України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України від 05 листопада 2009 року № 1710-VI Про прикордонний контроль (далі Закон № 1710-VI) громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі Указ № 64/2022) на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, відповідно до пункту 2 Указу № 64/2022 військове командування (зокрема, Державна прикордонна служба України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджує та здійснює передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з пунктом 3 Указу № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб регламентовано приписами Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі - Закон № 389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає наданий відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (далі - Правила перетинання державного кордону) (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Зокрема, згідно з пунктом 2-8 Правил перетинання державного кордону у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів:

військових, правоохоронних органів;

військових адміністрацій;

медичних закладів;

відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Рішення про виїзд за межі України, яке дає можливість перетину державного кордону, приймається на строк не більше шести місяців.

Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном та/або зміни мети виїзду за кордон, що встановлені цим пунктом, Мінінфраструктури та військові адміністрації скасовують своє рішення про виїзд за межі України відповідних осіб протягом семи робочих днів з моменту встановлення фактів зазначених порушень.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Пунктом 12 Правил перетинання державного кордону визначено що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами, особи (водії), що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану за умови наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Суд встановив, що наказом Хмельницької обласної військової адміністрації №50/2024 н від 21 березня 2024 року дозволено виїзд за межі України водіїв, які здійснюють перевезення гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами. В додатку до наказу №50/2024 н від 21 березня 2024 року за номером 1 вказано: ОСОБА_4 , 19.07.1985, серія та номер паспорту НОМЕР_3 , найменування та адресу органу, підприємства, установи, організації, закладу: Громадська Організація «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» адреса: м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, оф. 43.

Позивач з метою перетину державного кордону з України прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «РАВА-РУСЬКАі». При проходженні паспортного контролю надав 1. Закордонний паспорт громадянина України. 2. Посвідчення водія. 3. Наказ Хмельницької обласної військової адміністрації №50/2024 н від 21 березня 2024 року щодо надання дозволу виїзду за межі України ОСОБА_1 через державний кордон строком на один місяць з моменту прийняття цього наказу згідно з переліком, що додається. 4. Договір №17/06/23-117 між Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» та ОСОБА_1 про надання волонтерської допомоги від 17 червня 2023 року. 5. Меморандум про співпрацю між Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» та Хмельницької обласної військової адміністрації від 03 жовтня 2022 року. 6. Довіреність від Громадської Організації «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» № 2012-12-65 від 20 грудня 2023 року, якою доручено ОСОБА_1 бути представником ГО з питань придбання, отримання та ввезення на митну територію України предметів гуманітарної допомоги. 7. Звернення від Громадської Організації «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» на ім`я В.о. начальника Волинської митниці Державної митної служби України ОСОБА_2 , Керівника Львівської митниці Державної митної служби України, Начальника Закарпатської митниці Державної митної служби України від 22 березня 2024 року № 22/03-2/24 про повідомлення останніх щодо мети виїзду волонтера ОСОБА_1 , а саме: ввезення з Польщі на митну територію України наступних засобів, які ввозяться в якості гуманітарної допомоги ГО ДРОН MAVIK DJI 3 1 шт. 8. Наказ виданий Громадською Організацією «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» від 22 березня 2024 року № 2203 03 49 щодо виконання заходів по ввезенню товарів гуманітарної допомоги, а саме ДРОН MAVIK DJI 3 1 шт.

У спірному рішенні вказано, що ОСОБА_1 , не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.

Суд вважає, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю було ним підтверджено.

Суд зазначає, що при перетині державного кордону України в міжнародному автомобільному пункті пропуску «РАВА РУСЬКА», ОСОБА_1 дотримано приписи пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону, адже наказом Хмельницької обласної військової адміністрації №50/2024 н від 21 березня 2024 року надано можливість виїзду за межі України в умовах правового режиму воєнного стану та включено до Переліку осіб, яким надано дозвіл на виїзд за межі України під порядковим номером 1 від Громадської Організації «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» адреса: м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, оф. 43, а також внесено до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, а саме: «ШЛЯХ».

Суд звертає увагу, що Держприкордонслужба та її посадові особи здійснюють свою діяльність як суб`єкти владних повноважень, а отже їх діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.

Суд нагадує, що зміст принципу належного урядування передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються (Рішення ЄСПЛ у Справі Рисовський проти України (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

При цьому, при виконанні своїх функціональних обов`язків посадовим особам Держприкордонслужби належить уникати прийняття формалізованих рішень, що і було допущено у спірних правовідносинах.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тому, надавши оцінку на предмет законності оскаржуваного рішення, критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що оскаржене рішення не може вважатись обґрунтованим та таким, яке прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття даного рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 1211 грн 20 коп сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович