Справа № 439/952/24
Суддя: Рахімова О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/952/24
Провадження №2-а/439/17/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Рахімової О.В..,

з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчура Назара Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача поліцейського другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчура Назара Олеговича, в яких просив суд скасувати постанову та визнати протиправними дії поліцейського 2 взводу 4 роти 3 батальйон управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , серії ЕНА № 2015421 від 27.04.2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що він 27.04.2024 року на автошляху Київ-Чоп, керуючи автомобілем Mazda СХ5 (державний номер НОМЕР_1 ), був зупинений біля с. Новий Милятин (497 км. дороги Київ-Чоп) поліцейським Мамчур Н.О. Зазначений поліцейський, після зупинки, підійшов до нього та звинуватив його в порушення ПДР України п.12.4., а саме в перевищенні швидкості (78 км/год.) в населеному пункті.

Позивач зазначає, що поліцейський другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 вимірював швидкість авто поза межами населеного пункту. Також, після роз`яснення його прав, ОСОБА_2 відмовив йому у клопотанні перенесення розгляду справи , щоб скористатись послугами адвоката.

Позивач наголошує, що така постанова ухвалена із грубим порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Позаяк відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що позивач вчинив об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Отже, жодні докази у справі не підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення під час проведення адміністративного розслідування.

Позивач мотивує, що відповідачем всупереч частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено всебічного, повного та неупередженого адміністративного розслідування, що призвело до неправильних висновків органу Національної поліції.

06 травня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак з позовної заяви вбачається, що просить слухання справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 31.05.2024 року подано відзив на позовну заяву, в якому просить прийняти відзив на позовну заяву. Відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Розглянути справу без участі сторони відповідача у порядку письмового провадження.

В обґрунтування покликається на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Тому, інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач стверджує, що молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 відмовив йому у клопотанні про перенесення розгляду справи, щоб скористатись послугами адвоката.

Відтак, представник відповідача зазначає,що дійсно позивач після ознайомлення його з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заявив клопотання про перенесення розгляду справи за його місцем реєстрації, а саме в місто Броди Львівської області. Однак, про те, що перенесення розгляду справи необхідне для того, щоб скористатися послугами адвоката заявлено не було, тобто позивач з незрозумілих для поліцейського підстав виявив бажання перенести розгляд справи за місцем його проживання. Як вбачається із відеозаписів, долучених до відзиву на позовну заяву, поліцейський Управління таке клопотання відхилив, оскільки не вбачав підстав для перенесення розгляду справи, так як докази вчинення правопорушення, як і докази законності використання приладу TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000584 в повній мірі були представлені позивачу на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29470, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15 листопада 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000584 є придатним до застосування.

Тому, представник відповідача наголошує, що працівник поліції мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Доказами у справі встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА за № 2015421 від 27 квітня 2024 року, якою громадянина: ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 18 год. 13 хв. на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 497 км. (с. Новий Милятин), керуючи автомобілем MAZDA СХ5 номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив дозволений ліміт швидкості більше ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху, за що переплачена відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із дослідженого відеозапису фіксації події адміністративного правопорушення вбачається, що 27 квітня 2024 року о 18 год. 13 хв. на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 497 км. (с. Новий Милятин), автомобільний транспортний засіб марки MAZDA СХ5 номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 78 км/год.

За нормативними правилами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Імперативними приписами статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Зі змісту норми статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Нормою статті 217 Кодексу України про адміністративні правопорушення акцентовано, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Виходячи з імперативних вимог 222 Кодексу про адміністративні правопорушення України, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема за статтею 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції. Відтак належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року (єдиний унікальний номер справи: 724/716/16-а).

Із досліджених доказів у справі вбачається, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНААТ за № 2015421 від 27 квітня 2024 року, складена поліцейським другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Мамчур Н.О., тобто належним відповідачем у досліджуваному адміністративному проваджені є Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Водночас адміністративний позов пред`явлено до неналежного відповідача, а саме: поліцейського другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчура Назара Олеговича.

При цьому зі змісту норми частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що якщо позовну заяву подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Проте суд наголошує, що позивачем усупереч вимогам норми частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, не заявлено суду відповідного клопотання про залучення до адміністративного провадження належного відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчура Назара Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці судом, виходячи з того, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача. Відтак законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення адміністративного позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчура Назара Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складене 13.06.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський другого взводу четвертої роти третього батальйону управління патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Мамчур Назар Олегович, місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя О. В. Рахімова