Справа № 560/4685/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4685/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо обрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням при нарахуванні і виплаті грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 26 лютого 2022 по 19 травня 2023 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2022 в розмірі 2481 грн, визначеному на 01 січня 2022 статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а в 2023 році в розмірі 2684 грн, визначеному на 01 січня 2023 статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»;

- зобов`язати перерахувати та виплатити грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 26 лютого 2022 по 19 травня 2023, обрахувавши посадовий оклад та оклад за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2022 в розмірі 2481 грн, визначеному на 01 січня 2022 статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», а в 2023 році в розмірі 2684 грн, визначеному на 01 січня 2023 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з урахуванням вже виплаченого йому за вказаний період грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 по 31 березня 2022, з 06 березня 2022 по 30 квітня 2022, з 06 липня 2023 по 26 серпня 2023, з 12 вересня 2023 по 18 грудня 2023 та з 23 грудня 2023 по 02 березня 2024, щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою від 28 лютого 2022 № 168 Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000 грн., а за період з 01 березня 2023 по 05 липня 2023 у розмірі 30000 грн.

- зобов`язати доплатити грошове забезпечення за період з 26 лютого 2022 по 31 березня 2022, з 06 березня 2022 по 30 квітня 2022, з 06 липня 2023 по 26 серпня 2023, з 12 вересня 2023 по 18 грудня 2023, та з 23 грудня 2023 по 02 березня 2024 щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168, збільшену до 100 000 грн., а за період з 01 березня 2023 по 05 липня 2023 у розмірі 30000 грн, з урахуванням проведених виплат за цей період.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно застосував для обчислення грошового забезпечення розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а також не виплатив у повному (підвищеному) розмірі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за безпосередню участь позивача у бойових діях.

Військова частина НОМЕР_1 у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, а також похідних виплат, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018. Також вказує на те, що у період з 06.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 05.09.2022 позивачу було виплачено збільшену додаткову винагороду 100000 грн., передбачену постановою КМУ №168. Протягом 2023-2024 позивач перебував в районі виконання бойових завдань у період з 06.07.2023 по 26.08.2023, з 12.09.2023 по 18.12.2023, та з 04.01.2024 по 22.02.2024.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2024 №61 позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів грошового забезпечення з 02.03.2024.

Зі змісту наказу встановлено, що ОСОБА_1 вирішено виплатити грошове забезпечення за 1 день березня 2024, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію за 25 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2022, грошову компенсацію за 10 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошову компенсацію за 05 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, одноразову грошову допомогу по звільненню; матеріальну для вирішення соціально-побутових питань не отримував.

Для обчислення посадового окладу позивача та окладу за військовим званням, а також інших розрахунків відповідачем застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018, чого останній не спростовує.

Частиною 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, та зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»

Отже, на момент набрання чинності постановою № 704 пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Це означає, що станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу як розрахункова величина використовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій. У свою чергу, базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії. Під «порядком» розуміється те, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Відтак, зазначення у пункті 4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Водночас, Кабінет Міністрів України не уповноважений установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

В свою чергу, Закони України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2018 року, на 2022, 2023 відповідно, не містять.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на те, що з 29.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" передбачає, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривень. Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" передбачає, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривень.

Відтак, оскільки з 26.02.2022 по 19.05.2023 в якості розрахункової величини для визначення розмірів складових грошового забезпечення позивача та обчислення інших належних йому виплат відповідач використовував прожитковий мінімум, встановлений законом на 01.01.2018, що призвело до зменшення розмірів грошового забезпечення, слід зобов`язати здійснити відповідні перерахунки грошового забезпечення позивача за 2022 та 2023 роки.

Оскільки відповідач доводи позивача належними доказами не спростував, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується решти позовних вимог в частині виплати збільшеної додаткової винагороди, суд виходить з такого.

На виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64 та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктами 2-1, 3 постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів - здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення. Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції на час виникнення спірних відносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Пунктом 3 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з п. 4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з п. 8 розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 №330 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за березень 2022 (з 06.03.2022 по 31.03.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказу командира військової частини НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро", "313/ОУВ/165т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира 11тб в/ч НОМЕР_3 №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112/11148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2022 №192 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за квітень 2022 (з 01.04.2022 по 30.04.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира 11тб в/ч НОМЕР_3 №01 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №235 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за травень 2022 (з 01.05.2022 по 31.05.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказу командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2022 №346 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за червень 2022 (з 01.06.2022 по 30.06.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2022 №600 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за липень 2022 (з 01.07.2022 по 31.07.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №760 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за серпень 2022 (з 01.08.2022 по 31.08.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 №952 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за вересень 2022 (з 01.09.2022 по 05.09.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022, наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.09.2022 №203, переведений в резервну роту на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2022 №204.

Таким чином, на підставі зазначених наказів позивачу встановлено виплатити додаткову винагороду за період з 06.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 05.09.2022.

Зі змісту довідки Військової частини НОМЕР_1 про нараховані та виплачені види грошового забезпечення від 26.02.2024 №2024/187 вбачається, що позивачу виплачено додаткову винагороду у травні 2022 у розмірі 100000 грн., у червні 2022 у розмірі 100000 грн., у липні 2022 30000 грн., у квітні 2022 33214,29 грн., у серпні 2022 218875,07 грн., у вересні 2022 109834,61 грн. Відповідні виплати вбачаються також з відомості зарахувань заробітної плати ( грошового забезпечення) за 2022 рік (а.с. 56).

Також зі змісту витягу із розрахунково-платіжної відомості № 03/03, № 04/03, № 05/03, № 06/03, № 07/03, № 08/03, № 09/03 встановлено, що ОСОБА_1 виплачено за березень 2022 57829,03 грн. додаткової винагороди, за квітень - серпень 2022 нараховано 70000 грн. додаткової винагороди щомісяця та виплачено 68950 грн. додаткової винагороди (щомісяця), за вересень 2022 виплачено 11491,67 грн. додаткової винагороди ( а. с. 58)

З огляду на це, відсутні підстави для зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищену додаткову винагороду за вказані періоди.

Що стосується виплати додаткової винагороди з 26.02.2022 по 02.03.2022, з 12.09.2023 по 18.12.2023, з 23.12.2023 по 02.03.2024 у розмірі 100000 грн., суд виходить з такого.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №4 ОСОБА_1 вважається таким, що з 26.02.2022 прибув з метою забезпечення оборони держави, зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду старшого сержанта запасу, головного сержанта - командира танку 1 танкового взводу 1 танкової роти військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, підстави для виплати позивачу підвищеної винагороди за період з 26.02.2022 по 02.03.2022 суду належними доказами не доведені, оскільки у справі відсутні належні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у вказаний період, а також докази звернення з рапортами у встановленому порядку за отриманням довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони у вказаний період.

Щодо періоду з 12.09.2023 по 18.12.2023, судом встановлено, що згідно з довідкою про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації №3909 від жовтня 2023 (точна дата нерозбірлива) ОСОБА_1 дійсно в період з 06.03.2022 по теперішній час (жовтень 2023) безпосередньо приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та знаходиться в районі виконання бойових завдань в Харківській області. Довідка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2022 №14, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.09.2023 №265 старший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що з 12 вересня 2023 прибув та приступив до виконання службових обов`язків в оперативне підпорядкування оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з метою виконання бойового завдання за призначенням на території Харківської області. В даний період ОСОБА_1 перебував на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області ( дана територіальна громада у вказаний період не входить до районів ведення бойових дій відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ) без залучення його до участі в бойових діях, а виконував завдання за посадою.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.12.2023 №364 ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку з 18.12.2023.

Отже, оскільки до позову не надані належні докази безпосередньої участі позивача у вказаний період у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, зокрема: витяги з журналів бойових дій, журналів ведення оперативної обстановки або бойових донесень, рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або у виконанні бойових (спеціальних) завдань, підстави для виплати підвищеної допомоги за вказаний період відсутні.

Що стосується періоду з 23.12.2023 по 02.03.2024, встановлено, що на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №364 від 18.12.2023 та №69 від 09.03.2024 ОСОБА_1 у період з 18.12.2023 по 04.01.2024 перебував у щорічній відпустці. У період з 05.01.2024 по 22.02.2024 він перебував в складі зенітного ракетноартилерійського дивізіону на посаді старшого механіка відділення технічного обслуговування на території Харківської області з метою виконання бойових (спеціальних) завдань в складі ОУВ «Харків». У вказаний період ОСОБА_1 перебував в межах Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. З 22.02.2024 ОСОБА_1 вибув до пункту постійної дислокації підрозділу у АДРЕСА_1 , що підтверджується наказом військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 21.02.2024.

Таким чином, наявними у справі доказами не підтверджується безпосередня участь позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за вказаний вище період.

Як вбачається з детального розрахунку виплачених позивачу коштів, у ньому відсутня інформація про нарахування додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за період з березня 2023 по липень 2023.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №202 від 06.09.2022 старший сержант ОСОБА_1 вибув з району виконання завдань до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , де перебував до 06.07.2023 на підставі наказу №194 від 06.07.2023. За вказаний період ОСОБА_1 призначався на різні посади, а саме: 08.09.2022 призначений на посаду сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 (наказ №204 від 08.09.2022); 01.02.2023 призначений на посаду кочегара польової лазні взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (наказ №32 від 01.02.2023); 01.05.2023 призначений на посаду водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (наказ №126 від 01.05.2023); 01.07.2023 призначений на посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (наказ №189 від 01.07.2023).

Отже, з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 у період з березня 2023 по липень 2023 перебував в пункті постійної дислокації військової чатсини АДРЕСА_1 без залучення його до виконання бойових завдань та участі у бойових діях, виконував посадові обов`язки за посадою. Докази, які б це спростовували, відсутні.

Згідно з пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 в редакції постанови від 20 січня 2023 № 43 керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, був доповнений розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» згідно з наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023 ( зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023. Далі Порядок № 260). Відповідно до вказаних змін з 01 лютого 2023 Порядком №260 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах: 30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у визначених цим Порядком випадках.

Оскільки з 01 лютого 2023 визначена обов`язковість виконання військовослужбовцем бойових завдань, як необхідна передумова для виплати додаткової грошової допомоги в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а докази виконання позивачем таких завдань у справі відсутні, підстави для виплати додаткової винагороди за період з березня 2023 по липень 2023 належними доказами не підтверджені.

З огляду на досліджені судом обставини та письмові докази вбачається, що відповідач частково не довів правомірність дій і доводи позивача (в частині) не спростував. Водночас, стосовно іншої частини вимог судом не встановлено їх обґрунтованості, оскільки у справі відсутні належні докази, які дозволяють вважати відповідні обставини доведеними згідно з вимогами КАС України. Зважаючи на це, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (у тому числі додаткових видів грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 червня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя І.С. Козачок