Справа № 620/5611/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/5611/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопот С.Л.

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представник позивача Загальця О.М.,

представника відповідача Долі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

1. Визнати протиправним рішення Військової частини НОМЕР_1 , оформлене листом від 12.03.2024 вих.№1582, щодо відмови солдату ОСОБА_1 , у звільненні з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз.13 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі її командира звільнити солдата ОСОБА_1 , з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз.13 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключити мене зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направити його особову справі до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення Військової частини НОМЕР_1 , оформлене листом від 12.03.2024 вих.№1582, щодо відмови солдату ОСОБА_1 , у звільненні з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз.13 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є не обгрунтованим, безпідставним та порушує його права і соціальні гарантії.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, де проживаю і є зареєстрованим за вищевказаною адресою, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 виданим 13 грудня 2005 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який діє до теперішнього часу.

24 лютого 2022 року позивач добровільно прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказом його начальника відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 року №2105-ІХ, позивач був призваний на військову службу під час мобілізації, яку зараз проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 солдатом 1-го стрілецького батальону.

29 лютого 2024 року по пошті позивач надіслав командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини, відповідно до абзацу 13 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

У рапорті позивач вказував, шо перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від спільного подружнього життя з якою має троє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до рапорту додав нотаріально посвідчені копії свідоцтв про народження трьох дітей та довідку №56 від 28.02.2024 року Старости Наумівського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області про склад сім`ї, де членами його сім`ї вказані дружина та троє дітей.

Листом від 12.03.2024 року вих.№1582 у звільненні зі служби позивачу було відмовлено та зазначено, що для звільнення з військової служби необхідно надати докази утримання дітей

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію; зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечен оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборо України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 1 Конституції України оголошена загальна мобілізація (далі мобілізація).

З березня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон №2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію».

В подальшому Верховна рада неодноразово затверджувала Укази Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» з яких останній раз Законом України №3430-ІХ від 08.11.2023 року та на цей час вона триває.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності ¦ територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадо України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч. 1,ч.2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальне цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захист Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно д законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в які комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.І ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб беї громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст.2 Закону № 2232-ХІІ передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п.20 ч.І ст.106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: своєчасні оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року (далі Закон №3543-ХІІ).

Статтею 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

На даний час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно п.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 і виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, бо на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років.

Підстави звільнення з військової служби визначені ст.26 Закону №2232-ХІІ, так, згідно п.п. «г» п.2 ч.4 ст.26 даного Закону військовослужбовці які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану звільняються з військової служби на підставах: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Тобто пп.'Т" п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Предметом даного позову є відмова військової частини НОМЕР_1 у звільненні позивача за пп.'Т" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років.

Перебування на утриманні позивача трьох дітей віком до 18 років підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 виданим 19.01.2024 року Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; повторним свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 виданим 19.01.2024 року Корюківським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіональног управління Міністерства юстиції про народження сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повторним свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 виданим 24.10.2022 року Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також довідкою №56 від 28.02.2024 року Старости Наумівського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області про склад сім`ї, д членами сім`ї позивача вказані дружина та троє наших дітей.

Згідно з п.1.5 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходженню громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року №170, для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділам закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання, рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі, План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщенні на посади) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Відповідно до абз.2 п.14.10 Розділу XIV «Інструкції про організацію виконання Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року №170, звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригінали документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Додатком 19 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходженні громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року №170, передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема відповідно до п. 5 при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року №413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом і пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цієї посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Позивачем дотримано законодавчо визначену процедуру подання рапорту та доданих до нього документів, на виконання пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підтверджено наявність поважних сімейних обставин відповідними документами.

Від так суд дійшов переконання, що рішення командира військової частини, оформлене листом від 12.03.2024 року вих.№1582 про відмову у звільненні позивача з військової служби, є протиправним.

На таких підстав слід зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби на підставі абз. 13 пп.«г» 1.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Військової частини НОМЕР_1 оформлене листом від 12.03.2024 вих.№1582 щодо відмови солдату ОСОБА_1 , у звільненні з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз.13 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі її командира звільнити солдата ОСОБА_1 , з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі абз.13 пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , направивши особову справу ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ