Справа № 440/3170/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3170/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора - завідувача сектору державного контролю за використанням та охороною земель Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Наказненко Ярини Михайлівни, Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2024 ОСОБА_1 направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до державного інспектора - завідувача сектору державного контролю за використанням та охороною земель Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_2 (надалі - державний інспектор Наказненко Я.М.), Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (надалі - Виконком), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати адміністративний акт, яким є Претензія від 29.02.2024 державного інспектора Наказненко Я.М.;

- визнати протиправними дії державного інспектора Наказненко Я.М. щодо дискримінації позивача за ознакою соціального походження та зобов`язати адміністративний орган утриматися у подальшому від дискримінації ОСОБА_1 за ознакою соціального походження;

- визнати протиправною бездіяльність державного інспектора Наказненко Я.М. щодо не стягнення безпідставно збережених коштів за користування землею комунальної власності із близьких осіб міського голови Хорольської громади ОСОБА_3 ;

- визнати дискримінаційними дії державного інспектора Наказненко Я.М. стосовно стягнення з позивача безпідставно збережених (заощаджених) коштів за користування землею та невчинення аналогічних дій стосовно близьких осіб міського голови Хорольської громади ОСОБА_3 ;

- стягнути з Виконкому на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправну, як на його думку, поведінку державного інспектора Наказненко Я.М., який порушуючи процедуру, визначену Законом України "Про адміністративну процедуру", вимагає від позивача добровільно сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування самовільно зайнятою земельною ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :50:004:0296, площею 0,4632 га по АДРЕСА_1 . Вказує на обставини прийняття державним інспектором адміністративного акту, яким є претензія від 29.02.2024, з порушенням принципів адміністративної процедури, оскільки у претензії не зазначено строки і порядок її оскарження, у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов. Мотивувальна частина претензії не відповідає вимогам частини 2 статті 72 вказаного Закону, так як при викладі фактичних обставин справи інспектором повністю проігноровано обставини, викладені позивачем у заяві про неприпустимість дискримінації за ознакою соціального походження вх. №360/02-20 від 17.01.2024 та поясненні вх. №101/02-19 від 22.01.2024. Зазначає про різні підходи інспектора у подібних ситуаціях, зокрема, в аналогічній ситуації, де користування самовільно зайнятою земельною ділянкою здійснюється близькими особами Хорольського міського голови, і на відміну від ситуації з позивачем відносно таких осіб такий адміністративний акт як претензія не виносився, що, на переконання позивача, є проявом дискримінації за ознакою соціального походження.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.04.2024 клопотання представника Виконкому та завідувача сектору державного контролю за використанням та охороною земель - державного інспектора Наказненко Я.М. щодо розгляду за участю представників відповідачів справи №440/3170/24 залишено без задоволення.

У наданому до суду відзиві на позов представник Виконкому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 111-113). Свою позицію мотивував посиланням на те, що відповідно до Порядку здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської територіальної громади, затвердженого рішенням 34 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 28.10.2022 державний інспектор ОСОБА_2 провела перевірку та склала відповідну претензію від 29.02.2024. Позивач у своїй заяві від 17.01.2024 прямо визнає факт користування частиною земельної ділянки загальною площею 0,4632 га, кадастровий №:50:004:0296, по АДРЕСА_1 . На ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_1 (частка 83/100) та громадянину ОСОБА_4 (частка 17/100). Ділянка, якою користуються ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є сформованою та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується, зокрема, витягом з Державного земельного кадастру та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2019 №2067/0/206-19. До претензії від 29.02.2024 був доданий відповідний розрахунок на загальну суму 6041,97 грн, з них - 5014,84 грн від ОСОБА_1 та 1027,13 грн - від ОСОБА_4 . Тобто претензія про сплату коштів стосується конкретно визначеної сформованої земельної ділянки з кадастровим №:50:004:0296 по АДРЕСА_1 . Також рішенням Семенівського районного суду від 22.09.2022 у справі №548/2606/19 було повністю задоволено позов Хорольської міської ради та стягнуто плату за землю з ОСОБА_1 на користь Хорольської міської ради 165861,52 грн, а з ОСОБА_4 - 33971,64 грн. Додав, що на даний час також розглядається цивільна справа №548/374/24 відносно несплати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 коштів за користування земельною ділянкою загальною площею 0,4632 га за кадастровим №:50:004:0296 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у позові від 15.03.2024 вказує на нібито близьких осіб до міського голови ОСОБА_3 , якими на його думку є громадяни ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які користуються земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , не зазначаючи, зокрема, чи є дана земельна ділянка комунальною власністю, чи є вона сформованою, тобто об`єктом цивільних прав та чи мається відносно неї якась заборгованість. ОСОБА_1 вказано орієнтовну площу 0,5500 га земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 без будь-якого підтвердження щодо її реєстрації у Державному земельному кадастрі, наявності кадастрового номеру та що вона є об`єктом цивільних прав і перебуває у цивільному обороті та є майном у розумінні ст. 190 ЦК України та ст.125 ЗК України. В адміністративному позові ним вказано фізичних осіб, які не лише не є учасниками цієї справи, а навіть не наведено ніяких фактів щодо користування ними земельними ділянками на території міста та чи є у них взагалі якась заборгованість. Тож ніякої дискримінації відносно ОСОБА_1 немає, а також йому не завдано ніякої моральної шкоди, а тому його позов не підлягає задоволенню.

19.04.2024 до суду від державного інспектора Наказненко Я.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання також висловила свої заперечення проти задоволення позову. Зазначає про недоцільність застосування у спірному випадку норм Закону України "Про адміністративну процедуру", оскільки Сектор з питань державного контролю за використанням та охороною земель не виконує функції публічної адміністрації. У зазначеному випадку орган місцевого самоврядування не притягує особу до адміністративної відповідальності (наприклад, за самовільне зайняття земельної ділянки), а безпосередньо стягує кошти за таке користування. Твердження позивача про те, що відповідач намагається стягнути безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою, яка не є об`єктом цивільних прав, не перебуває у цивільному обороті та не є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України не відповідають дійним обставинам справи, так як формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.01.2024 №НВ-024 зазначено, що відомості про земельну ділянку, за використання якої стягуються безпідставно збережені кошти, внесені до державного земельного кадастру, а саме: присвоєний кадастровий номер :50:004:0296, визначена площа 0,4632 га, визначено межі, вказано власника Хорольська міська рада. Таким чином, земельна ділянка, яка перебуває у користуванні позивача, є об`єктом цивільних прав. З положень Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України випливає, що обов`язок зі сплати за використання земельної ділянки виникає з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розміщене на цій землі. При цьому землекористувач має сплачувати плату за землю за фактичний період використання землі у поточному році. Тож позивач навмисно ухиляється від плати за землю, виправдовуючи свої дії застосуванням до нього дискримінаційних дій з боку завідувача сектору з питань державного контролю за використанням та охороною земель-державного інспектора ОСОБА_2 та Виконкому (а.с. 124-126).

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 29.04.2024, позивач наполягає на тому, що прийнявши рішення від 12.08.2022 №1582, Хорольська міська рада прийняла повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням і охороною земель. А згідно з пунктом 8 Порядку здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської територіальної громади, затвердженого рішенням 34 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 28.10.2022 №1722, орган місцевого самоврядування наділив повноваженнями державного інспектора щодо державного контролю за використанням земель комунальної власності Хорольської міської територіальної громади. Відтак, державний інспектор є адміністративним органом, який виконує функції публічної адміністрації у сфері державного контролю за використанням та охороною земель на території Хорольської міської ради. Також вказує, що виходячи з норм чинного законодавства України для того щоб земельна ділянка стала об`єктом цивільних прав потрібно спершу зареєструвати її в Державному земельному кадастрі, а потім зареєструвати право власності на цю земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав. У спірному випадку виконана лише перша умова (земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі). Друга ж умова не виконана, оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстроване, про що свідчить відсутність відомостей про зареєстровані права на земельну ділянку з кадастровим номером :50:004:0296 у інформаційній довідці з ДРРП. Поряд з цим, позивач не заперечує проти того, що користування землею в Україні є платним і він готовий виконувати цю норму чинного законодавства. Але ця норма законодавства не містить виключень для родичів міських голів. Тому вважає, що має бути рівне, недискримінаційне ставлення до нього, так як за користування землею повинен платити не лише він, а й родичі міського голови, що також користуються земельними ділянками, або ж ніхто (а.с. 128-130).

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням 32 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 12.08.2022 №1582 "Про внесення змін до структури та штатного розпису виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області" з метою захисту інтересів Хорольської міської територіальної громади, забезпечення реалізації принципу платності використання земельних ділянок комунальної форми власності на території Хорольської міської територіальної громади, встановлення механізму здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за їх використання, для недопущення втрат місцевого бюджету було внесено зміни до структури та штатного розпису Виконкому та затверджено Положення про сектор з питань державного контролю за використанням та охороною земель (а.с. 34-36).

Рішенням 34 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 28.10.2022 №1722 затверджено Порядок здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської територіальної громади (а.с. 37-41).

Зі змісту довідки від 27.01.2020 №197781147 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта суд встановив, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 120-121).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.01.2024 №НВ-024 земельній ділянці площею 0,4632 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно кадастровий номер :50:004:0296, категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власник - Хорольська міська рада згідно з рішенням Хорольської міської ради від 16.10.2009 №282 (а.с. 114-119).

12.01.2024 ОСОБА_1 отримав повідомлення державного інспектора Наказненко Я.М. про те, що уповноваженою особою сектору 17.01.2024 об 11:00 буде проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :50:004:0296, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на предмет правомірності її використання (а.с. 13).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 17.01.2024 №104 в ході проведення обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено використання зазначеної земельної ділянки без правовстановлюючих документів, а саме: власники майна не уклали договір оренди. При проведенні обстеження власник майна ОСОБА_1 зазначив, що фактично використовує земельні ділянки під будівлями орієнтовною площею 0,13 га (а.с. 14-15).

17.01.2024 у Хорольській міській раді зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відмову від земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296 у зв`язку з тим, що більша частина цієї земельної ділянки перебуває під проходами та проїздами, тобто у громадському користуванні, і він цією частиною земельної ділянки не користується (а.с. 16).

Крім того 17.01.2024 у Хорольській міській раді зареєстровано заяву ОСОБА_1 про неприпустимість дискримінації за ознакою соціального походження, в якій останній підтвердив ту обставину, що ним дійсно використовується частина земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296 орієнтовною площею 0,13 га без правовстановлюючих документів. При цьому повідомив, що близькі особи міського голови ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), так само як і заявник ОСОБА_1 , без оплати за користування землею, без укладення договору оренди землі, без будь-яких інших правовстановлюючих документів користуються земельною ділянкою орієнтовною площею 0,5500 га, яка розташована під належним їм нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим вимагав одночасно із проведенням обстеження земельної ділянки, якою він користується, обстежити також і земельну ділянку, якою користуються вищевказані особи (а.с. 17-18).

22.01.2024 ОСОБА_1 надав державному інспектору ОСОБА_2 письмові пояснення щодо адміністративного провадження по справі про відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296, в яких зазначив про неможливість прийняття державним інспектором рішення в умовах конфлікту інтересів (підпорядкування інспектора міському голові ОСОБА_3 ), вимагав на однаковому ставленні до нього та до близьких осіб міського голови ОСОБА_3 , як користувачів земельних ділянок без правовстановлюючих документів, а також просив роз`яснити порядок адміністративного та судового оскарження рішення державного інспектора (а.с. 26-28).

02.02.2024 в Хорольській міській раді зареєстровано повторну заяву ОСОБА_1 про відмову від земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296 у зв`язку з тим, що більша частина цієї земельної ділянки перебуває під проходами та проїздами, тобто у громадському користуванні, і він цією частиною земельної ділянки не користується (а.с. 29).

На звернення до завідувача сектору з питань державного контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 та міського голови ОСОБА_3 про результати розгляду матеріалів щодо користування ОСОБА_1 земельною ділянкою без правовстановлюючих документів останнього листом Виконкому від 23.02.2024 №02-22/981 проінформовано про те, що всі факти взяті до уваги та опрацьовуються спеціалістами сектору з питань державного контролю за використанням та охороною земель (а.с. 32).

У подальшому, 29.02.2024 ОСОБА_1 було вручено претензію за формою додатку 18 до Порядку з вимогою добровільно сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :50:004:0296 у сумі 6041,97 грн, з яких сума відносно частки майна: ОСОБА_4 - 1027,13 грн, ОСОБА_1 - 5014,84 грн (а.с. 48-49).

Вважаючи протиправною претензію від 29.02.2024, а також протиправними та дискримінаційними дії державного інспектора внаслідок дискримінації позивача за ознакою соціального походження, за фактом не стягнення безпідставно збережених коштів за користування землею комунальної власності із близьких осіб міського голови, стягнення з позивача безпідставно збережених (заощаджених) коштів за користування землею та невчинення аналогічних дій стосовно близьких осіб міського голови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Пунктом "б" частини 1 статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України).

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

За наведеного правового регулювання законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Положеннями частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Судовим розглядом встановлено, що за актуальними відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта гр. ОСОБА_1 значиться власником нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 120-121).

Водночас, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.01.2024 №НВ-024 земельній ділянці площею 0,4632 га, розташованій за адресою АДРЕСА_1 , присвоєно кадастровий номер :50:004:0296, категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, власник - Хорольська міська рада згідно з рішенням Хорольської міської ради від 16.10.2009 №282 (а.с. 114-119).

Отже, позивач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдиною можливою формою плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата у розумінні пп. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

При цьому, згідно з пунктом "д" частини 1 статті 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є правовідносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 1212 глави 83 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 та 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях, тоді як для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок застосовано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17 та від 04.02.2019 у справі №922/3409/17.

Рішенням 34 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 28.10.2022 №1722 затверджено Порядок здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської територіальної громади (надалі - Порядок) (а.с. 37-41).

Відповідно до положень розділу ІІІ Порядку, встановлення фактів використання земельних ділянок комунальної власності здійснює сектор з питань державного контролю за використанням та охороною земель виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області.

Уповноважена особа Сектору виявляє та фіксує факти використання землекористувачами земельних ділянок комунальної власності за відсутності документів, що посвідчують право користування ними та/або за відсутності державної реєстрації прав на них, а також без здійснення плати за використання таких земельних ділянок у формі та розмірах, встановлених законодавством України та актами Хорольської міської ради.

Уповноважена особа Сектору, проводячи обстеження земельних ділянок комунальної власності територіальної громади, може здійснювати фотофіксацію та відеозйомку земельної ділянки, застосовувати технічні засоби фіксування.

Уповноважена особа Сектору, якій доручено проводити обстеження земельної ділянки, не пізніше 10-ти календарних днів до початку проведення обстеження належним чином повідомляє землекористувача про проведення обстеження, а саме: вручає особисто або надсилає рекомендованим листом про вручення Повідомлення про проведення обстеження землекористувачу (Додаток 1).

Повідомлення реєструється в системі електронного документообігу (журналі вихідної кореспонденції). У повідомленні зазначаються: дата початку проведення обстеження; об`єкт обстеження; юридична або фізична особа щодо якої проводиться обстеження.

Тривалість заходів, пов`язаних із обстеженням земельної ділянки не повинна перевищувати 10-ти робочих днів. У разі виникнення обставин, що вимагають продовження (перенесення) терміну обстеження, готується міському голові (завідувачу Сектору) доповідна записка з пропозиціями щодо продовження або перенесення терміну обстеження на обґрунтований термін.

Проведенню обстеження передує підготовчий етап.

На підготовчому етапі державний інспектор, якому доручено проводити обстеження, проводить роботу зі збору та опрацювання інформації та документів, необхідних для проведення обстеження. При необхідності готуються та направляються запити до відповідних органів державної влади, виконавчих органів міської ради, державної фіскальної служби, територіального органу Держгеокадастру, тощо.

За результатами обстеження складається акт обстеження земельної ділянки (Додаток 2).

У разі виявлення використання земельних ділянок комунальної власності без здійснення плати за користування ними в розмірі, встановленому законодавством, землекористувачу надсилається Претензія про сплату безпідставно збережених коштів (Додаток 4) за підписом міського голови або його заступника відповідно до розподілу посадових обов`язків.

Розрахунок безпідставно збережених коштів здійснює уповноважена особа Сектору за фактичний період використання земельної ділянки землекористувачем (з моменту набуття права власності на нерухоме майно) до моменту належним чином оформленого права користування на земельну ділянку (на якій розташоване це майно) з урахуванням строків позовної давності, що зменшений на розмір здійснених платежів за використання землі (за наявності).

Розрахунок безпідставно збережених коштів здійснюється згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963.

Якщо Претензія про сплату безпідставно збережених коштів залишена землекористувачем без належного реагування, матеріали обстеження разом із претензією передаються в установленому порядку до відділу правового забезпечення та утримання персоналу виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області для здійснення позовної роботи по стягненню коштів.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 17.01.2024 №104 в ході проведення обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :50:004:0296, розташованої за адресою: вул. Небесної Сотні, 100, м. Хорол, Лубенський район, встановлено використання зазначеної земельної ділянки без правовстановлюючих документів, а саме - власники майна не уклали договір оренди. При проведенні обстеження власник майна ОСОБА_1 зазначив, що фактично використовує земельні ділянки під будівлями орієнтовною площею 0,13 га (а.с. 14-15).

Як наслідок, на виконання вимог Порядку 29.02.2024 відносно ОСОБА_1 було сформовано претензію за формою додатку 18 до Порядку з вимогою добровільно сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :50:004:0296 у сумі 6041,97 грн, з яких сума відносно частки майна ОСОБА_4 - 1027,13 грн, ОСОБА_1 - 5014,84 грн. Вказана претензія вручена ОСОБА_1 29.02.2024 (а.с. 48-49).

Суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Тобто, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушене у конкретних правовідносинах. Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, які унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати у разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

У спірному випадку претензія від 29.02.2024 не створює для позивача правових наслідків, оскільки не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Претензія це лише документ, яким уповноважена особа за наслідками встановлення факту використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів повідомила такого землекористувача про необхідність у добровільному порядку сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Суд зауважує, що після оформлення претензії Виконком, у разі її незадоволення у добровільному порядку, уповноважений звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у примусовому порядку.

Тож сама по собі претензія не створює обов`язків для позивача та підлягає оцінці лише при розгляді судом позову про стягнення суми безпідставно збережених коштів.

При цьому, суд також відмічає помилковість тверджень позивача щодо поширення на спірні правовідносини положень Закону України "Про адміністративну процедуру", оскільки відповідно до статті 1 зазначеного Закону цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Адміністративне провадження, за визначенням наведеним у ст. 2 цього ж Закону, - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Однак повідомлені сторонами та з`ясовані судом обставини свідчать про відсутність адміністративного провадження, адміністративної справи та адміністративного акта, оскільки позивач таку процедуру власне і не розпочинав, натомість одразу звернувся до суду з позовом.

За відсутності ж адміністративної справи у розумінні Закону України "Про адміністративну процедуру" відсутні й підстави стверджувати про недотримання відповідачами вимог цього Закону.

На переконання суду спірні правовідносини між позивачем та державним інспектором виникли не в рамках Закону України "Про адміністративну процедуру", а виключно в рамках Порядку здійснення державного контролю за порушенням земельного законодавства та відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної власності Хорольської територіальної громади, затвердженого рішенням 34 сесії Хорольської міської ради 8 скликання від 28.10.2022 №1722.

Тобто, у даному випадку Сектор з питань державного контролю за використанням та охороною земель не виконував функції публічної адміністрації, не притягував позивача до адміністративної відповідальності (наприклад, за самовільне зайняття земельної ділянки), а лише оформив претензію від 29.02.2024 за формою додатку 18 до Порядку з вимогою добровільно сплатити суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

З приводу посилань позивача на допущення державним інспектором ОСОБА_2 відносно нього дискримінації за ознакою соціального походження суд зазначає наступне.

Відповідно до визначень, що містяться у статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні":

- дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

- непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними;

- пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Аналіз встановлених у цій справі обставин свідчить про хибність суб`єктивного тлумачення позивачем дискримінації по відношенню до нього, оскільки обставини, повідомлені позивачем та встановлені судом, не підпадають під жодну з ознак, наведених у статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні".

Судом не встановлено ознак застосування до позивача будь-яких обмежень щодо визнання, реалізації або користування його правами і свободами в будь-якій формі, а тому суд визнає судження позивача з цього приводу нічим не підтвердженими суб`єктивними твердженнями, зумовленими образою на відповідачів.

Що ж стосується доводів позивача з приводу допущення державним інспектором бездіяльності, яка виразилася у не стягненні безпідставно збережених коштів за користування землею комунальної власності із близьких осіб міського голови Хорольської громади ОСОБА_3 , то суд оцінку правовідносинам у цій площині не надає, оскільки позивач не наділений повноваженнями на втручання у права та обов`язки третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку, визначення об`єктів, що підлягають обстеженню, здійснюється на основі: звернень від фізичних та юридичних осіб; інформації від виконавчих органів міської ради; за дорученням Хорольської міської ради, виконавчого комітету, міського голови та його заступників, завідувача Сектору; моніторингу даних публічної кадастрової карти, державних реєстрів, кадастрів і інших офіційних джерел.

Тож у разі виявлення ознак допущення іншими особами правопорушень у сфері землекористування, у тому числі й у випадку встановлення фактів використання земельних ділянок комунальної власності за відсутності документів, що посвідчують право користування ними та/або відсутності державної реєстрації прав на них, а також без здійснення плати за використання таких земельних ділянок у формі та розмірах, встановлених законодавством та актами Хорольської міської ради, зацікавлена особа вправі лише звернутися до компетентного органу з відповідним зверненням, а не одразу позиватися до суду.

Так само у позивача відсутні повноваження щодо звернення з позовом до суду про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не стягнення безпідставно збережених коштів за користування землею комунальної власності із третіх осіб в обхід процедури, визначеної Порядком.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від основних вимог адміністративного позову, а тому за відсутності підстав для задоволення основних вимог відсутні підставі і для задоволення усіх похідних вимог.

Резюмуючи викладене та враховуючи встановлені фактичні обставини, суд не знаходить підстав для задоволення жодної із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, у зв`язку з чим суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 6056,00 грн.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного інспектора - завідувача сектору державного контролю за використанням та охороною земель Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Наказненко Ярини Михайлівни, Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з дня його підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Cуддя Є.Б. Супрун