Справа № 320/40757/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський відділ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ)), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_2 від 01.06.2023, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. в порядку примусового виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/1715/19.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб державному виконавцю направлена заява за вих. № 60-3600/23 від 04.04.2023 року «Про відкладення провадження виконавчих дій (касація) та недоліки виконавчого документа» на підставі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з недоліками виконавчого документа та поданням до Верховного суду Фондом гарантування касаційної скарги у справі №620/1715/19. Апелянт вважає, що, всупереч викладеним в заяві про відкладення провадження виконавчих дій об`єктивних та поважних причин неможливості виконання рішення суду у справі № 620/1715/19, державним виконавцем не було винесено постанову про відкладення виконавчих дій. Таким чином, апелянт вказує, що державним виконавцем не було встановлено наявність поважних об`єктивних причин у боржника, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, які унеможливлюють виконання судового рішення та, в порушення вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_2 від 01.06.2023 року. Крім того, апелянт зазначає, що від стягувача на адресу Фонду гарантування не надходило документів для проведення актуалізації та підтвердження особистих даних як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», внаслідок чого, існували об`єктивні обставини, що перешкоджали виконанню рішення суду. Вказує, що 22 червня 2023 року після отримання від стягувача заяви з відповідними підтверджуючими документами достатніми для ідентифікації вкладника, а також верифікації для виплати гарантованої суми за вкладом рішення суду було виконано.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_2, з примусового виконання виконавчого листа №620/1715/19, дублікат якого виданий 26.10.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду, в частині рахунку вкладника ОСОБА_2 на суму вкладу (залишку на поточному рахунку № НОМЕР_1 ) 72193,56 грн.

Ухвалю Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року замінено боржника у виконавчих листах Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/1715/19, виданих 15.01.2021, а саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ).

На підставі вказаного дублікату виконавчого листа державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 червня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26.09.2022 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, замінено боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

30 червня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звертався із заявою про відкликання провадження виконавчих дій у зв`язку з поданням апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду на рішення Чернігівського адміністративного суду від 27.10.2020.

30 листопада 2022 року державним виконавцем направлено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вимогу за вих. НОМЕР_2 надати інформацію стосовно виконання рішення суду або докази, які унеможливлюють його виконання.

19 грудня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зупинення виконавчого провадження. У даній заяві зазначив, що постанову про відкриття виконавчого провадження Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не отримав, вказав на помилки у виконавчому листі, а саме: Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович, так як на час видачі виконавчого листа його повноваження відкликано, повідомив про подання апеляційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2020.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 26.12.2022 зупинено виконавче провадження НОМЕР_2.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.03.2023 поновлено виконавче провадження НОМЕР_2, у зв`язку з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №620/1715/19.

В подальшому, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою від 04.04.2023 №60-3600/23 про відкладення провадження виконавчих дій та усунення недоліків виконавчого документа, також повідомив про подання касаційної скарги на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 про заміну боржника у виконавчих листах та на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі №620/1715/19.

01 червня 2023 року державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. виніс постанову про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 вищевказаного Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII закріплено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

За приписами частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону № 1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Колегія суддів звертає увагу, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Як вбачається з матеріали справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 620/1715/19, зокрема, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ОСОБА_1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду, в частині рахунку вкладника ОСОБА_2 на суму вкладу (залишку на поточному рахунку № НОМЕР_1 ) 72193,56 грн.

В подальшому, ухвалю Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року замінено боржника у виконавчих листах Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/1715/19, виданих 15.01.2021, а саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович на правонаступника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) (а.с. 102-107).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, як наслідок, дане рішення суду набрало законної сили 31 січня 2023 року.

У зв`язку з цим, постановою державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15 березня 2023 року поновлено виконавче провадження НОМЕР_2 (а.с. 60).

Так, апелянт посилається на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб державному виконавцю направлена заява за вих. № 60-3600/23 від 04.04.2023 року «Про відкладення провадження виконавчих дій (касація) та недоліки виконавчого документа» на підставі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з недоліками виконавчого документа та поданням до Верховного суду Фондом гарантування касаційної скарги у справі №620/1715/19.

Апелянт вважає, що, всупереч викладеним в заяві про відкладення провадження виконавчих дій об`єктивних та поважних причин неможливості виконання рішення суду у справі № 620/1715/19, державним виконавцем не було винесено постанову про відкладення виконавчих дій.

Таким чином, апелянт вказує, що державним виконавцем не було встановлено наявність поважних об`єктивних причин у боржника, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, які унеможливлюють виконання судового рішення та, в порушення вимог ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_2 від 01.06.2023 року.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у заяві від 04 квітня 2023 року вих. № 60-3600/23 Фонд гарантування посилається на те, що у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника, що є підставою для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Колегія суддів вважає такі доводи Фонду гарантування необґрунтованими, оскільки, як було вищезазначено, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 замінено боржника у виконавчих листах у справі № 620/1715/19 на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ).

Отже, у вказаній ухвалі суду було зазначено код ЄДРПОУ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що дає змогу в повному обсязі ідентифікувати боржника.

Крім того, із заяви від 04 квітня 2023 року вих. № 60-3600/23 вбачається, що Фонд гарантування не погоджується з висновками Чернігівського окружного адміністративного суду, викладеними в ухвалі від 07.10.2021 про заміну боржника.

Разом з тим, згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, відсутня інформація про оскарження Фондом гарантування в апеляційному порядку ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 у справі № 620/1715/19.

Таким чином, необґрунтованим є посилання апелянта на подання Фондом гарантування заяви від 04 квітня 2023 року вих. № 60-3600/23, як на поважні причини невиконання судового рішення у справі № 620/1715/19.

Доводи апелянта про те, що від стягувача на адресу Фонду гарантування не надходило документів для проведення актуалізації та підтвердження особистих даних як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», внаслідок чого, існували об`єктивні обставини, що перешкоджали виконанню рішення суду, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, відповідачем не надано доказів, що він звертався до стягувача щодо необхідності надання додаткових документів.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, станом на 01 червня 2023 року боржник не виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 620/1715/19 та не надав державному виконавцю будь-яких доказів вчинення ним дій, спрямованих на виконання даного рішення суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 01.06.2023 про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 287, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.