Справа № 380/18246/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/18246/23 пров. № А/857/1339/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Затолочного В. С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі № 380/18246/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції - Карп`як О. О.,

дата ухвалення рішення - 15 грудня 2023 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в обчисленні пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветеран війни, нагородженому за бойові дії одним ордером, згідно з пунктом 2 статті 1 Закону №1767 та Схеми №2054; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити йому пенсію за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно з пунктом 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054 та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії за особливі заслуги перед Україною у розмірі 34% з 13 січня 2023 року з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність за весь період протиправної дії відповідно до частини другої статті 13 Закону № 1767.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною з врахуванням надбавки до пенсії в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з врахуванням надбавки в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно з пунктом 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% з 13 січня 2023 року з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно до частини другої статті 13 Закону № 1767.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону №1767, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 27.12.2017 № 2054 (далі - Схема № 2054), визначено, що особам, нагородженим орденом України або колишнього Союзу PCP пенсія за особливі заслуги перед Україною встановлюється в розмірі 23 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно із статтею 4 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є, зокрема, учасники бойових дій, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Згідно зі Схемою №2054 ветеранам війни, нагородженим за бойові дії одним орденом, двома медалями «За відвагу», двома медалями Ушакова, пенсія за особливі заслуги перед Україною встановлюється у розмірі 34 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Перелік держав і періодів бойових дій на їх території затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 (далі -Перелік № 63). Вважає, що оскільки, ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, що не передбачено Переліком №63, підстави для встановлення надбавки згідно із Законом №1767 у розмірі 34 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у органах Пенсійного фонду України, отримує пенсію за вислугу років з 21 грудня 2008 року.

За період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивача нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня (Указ Президента України від 13 січня 2023 року №17/2023).

Під час нарахування пенсії позивачу встановлено надбавку згідно із Законом № 1767, як особі нагородженій ордером «За мужність» ІІІ ступеня, в розмірі 23 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У письмовій відповіді Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 15 червня 2023 року №15912-15673/Х-52/8-1300/23 було зазначено, що згідно з статтею 4 Закону № 3551 ветеранами війни є, зокрема, учасники бойових дій, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Перелік держав і періодів бойових дій на їх території затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року № 63 (далі - Постанова № 63), а тому підстави для визначення пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% згідно із Законом № 1767 відсутні.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови в обчисленні пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34 % від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність та вважаючи їх протиправними, звернувся з цим позовом у суд.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови позивачу у встановленні надбавки до пенсії в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054 є протиправними, оскільки ОСОБА_2 , як ветеран війни, нагороджений за бойові дії одним орденом, а тому має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 34%, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з врахуванням надбавки в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно з пунктом 2 статті 1 Закону №1767 та Схеми №2054 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за особливі заслуги перед Україною у розмірі 34% з 13 січня 2023 року з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно до частини другої статті 13 Закону № 1767.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною регулює Закон України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 № 1767-ІІІ (далі - Закон №1767-ІІІ).

За змістом п.1 - 8 ч.1 ст.1 Закону №1767-ІІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України: 1) Героям України, особам, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні, Героям Радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, особам, нагородженим орденом Леніна, орденом Слави трьох ступенів, орденом Трудової Слави трьох ступенів, чотирма і більше медалями «За відвагу», чотирма і більше орденами України та колишнього Союзу РСР, повним кавалерам ордена «За службу Родине в Вооруженных Силах СССР», особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «народний»; 2) ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю «За відвагу» або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження; 3) видатним спортсменам - переможцям Олімпійських та Паралімпійських ігор, Всесвітніх ігор глухих, чемпіонам і рекордсменам світу та Європи; 4) космонавтам, які здійснили політ у космос, членам льотно-випробувальних екіпажів літаків; 5) народним депутатам України, депутатам колишніх Союзу РСР та Української РСР, членам Кабінету Міністрів України та Уряду колишньої Української РСР; 6) особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення; 7) депутатам - всього чотирьох і більше скликань Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад, районних, районних у містах, міських рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР; 8) матерям, які народили п`ятеро і більше дітей та виховали їх до шестирічного віку. Якщо у разі смерті матері або позбавлення її батьківських прав виховання дітей до зазначеного віку здійснювалося батьком, право на пенсію за особливі заслуги надається батьку. При цьому враховуються діти, усиновлені в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.5 Закону №1767-ІІІ пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність:

- від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону;

- від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2 - 5 статті 1 цього Закону;

- від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.

Розмір надбавки визначається згідно із схемою визначення розмірів надбавок залежно від заслуг перед Україною, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. У разі, якщо особа одночасно має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 цього Закону, встановлюється надбавка, що є більшою у максимальному розмірі.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 грудня 2017 року №2054 затверджено Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Згідно з вказаною Схемою (у редакції, яка була чинна станом на момент звернення позивача із заявою - 30 травня 2023 року) затверджено розмір надбавки до пенсії для осіб, зазначених в пунктах 2-5 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», відповідно до якої розмір надбавки для ветеранів війни, нагороджених за бойові дії одним орденом встановлюється надбавка у розмірі 34% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

За змістом пункту 2 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлюються громадянам України ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю «За відвагу» або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.

Стаття 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 указом Президента України від 13 січня 2023 року №17/2023 за період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач належить до переліку осіб, визначених пунктом 2 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» та на нього поширюються положення Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною в частині виплати надбавки до пенсії у розмірі 34% прожиткового мінімуму, як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом (в редакції Наказу Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054).

Однак при нарахування пенсії позивачу встановлено надбавку згідно із Законом №1767, як особі нагородженій ордером «За мужність» ІІІ ступеня у розмірі 23 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови позивачу у встановленні надбавки до пенсії в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054 є протиправними, оскільки ОСОБА_2 , як ветеран війни, нагороджений за бойові дії одним орденом, а тому має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 34%, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною з врахуванням надбавки в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно з пунктом 2 статті 1 Закону №1767 та Схеми №2054 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за особливі заслуги перед Україною у розмірі 34% з 13 січня 2023 року з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно до частини другої статті 13 Закону № 1767.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника, які стосуються Постанови Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №63 від 08.02.1994, яка, на переконання відповідача, свідчить про те, що позивач не приймав участі на територіях, де велися бойові дії, оскільки зазначена постанова стосується інших правових відносин, а саме: надання статусу учасника бойових дій особам, котрі брали в них участь на території іноземних держав, а позивач, як було встановлено судом, брав участь у бойових діях в України у зв`язку із участю в АТО (ООС) та після введення в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який триває по теперішній час.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі № 380/18246/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 13 червня 2024 року.