Справа № 640/5080/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року № 640/5080/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови в призначені позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 18.11.2021 № 5567;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника з моменту її звернення за призначенням, а саме з 18.11.2021.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що вона 18.11.2021 після досягнення пенсійного віку - 60 років, звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 . Проте відповідачем протиправно відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу у 28 років.

Позивач вважає, що положення статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розрізі статті 36 вказаного Закону, застосовуються лише в частині розрахунку пенсійного віку, без прив`язки до страхового стажу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2022 відкрито провадження у справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 справу прийнято до свого провадження суддею Горобцовою Я. В. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що у позивача на дату досягнення пенсійного віку 60 років відсутній необхідний страховий стаж передбачений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом СО657364 від 31.05.2001.

18.11.2021 позивачка, після досягнення пенсійного віку 60 років, звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 . До заяви було додані документи згідно додатку (а.с. 20). Зокрема до заяви було додано: паспорт ОСОБА_2 СО656753 (а.с. 36), свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 (а.с. 37), свідоцтво про шлюб № НОМЕР_2 (а.с. 38), посвідчення інваліда І групи ОСОБА_2 № НОМЕР_3 (а.с. 39), довідка № 30/06 від 09.01.2009 (а.с. 40), пенсійне посвідчення ОСОБА_2 (а.с. 41-44), довідка № 40 від 15.01.2009 (а.с. 45), довідка № 1 від 12.01.2009 (а.с. 46), довідки про не отримання допомоги № 1270 від 18.10.2021 (а.с. 47) та № 1271 від 18.10.2021 (а.с. 48).

Листом від 29.11.2021 № 2600-0209-8/189462 відповідачем відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 11 років 4 місяці 24 дні за необхідного стажу 28 років.

14.12.2021 позивач звернувся з скаргою до відповідача (а.с. 24-28), яка листом від 14.01.2022 залишена без задоволення (а.с. 34-35).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону № 1058-IV, за змістом частини першої якої (в редакції станом на час звернення 18.11.2021) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Серед непрацездатних членів сім`ї пункт 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-ІУ визначає чоловіка (дружину), батька, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Отже позивачка, як дружина померлого годувальника, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV (в редакції станом на час звернення 18.11.2021) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Системний аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що однією з умов для призначення пенсії згідно частини другої статті 36 Закону № 1058-IV є досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Стаття 26 Закону № 1058-IV визначає загальні умови призначення пенсії за віком, проте частина друга статті 36 Закону № 1058-IV відсилає до статті 26 Закону № 1058-IV лише для визначення досягнення пенсійного віку 60 років.

Будь-які інші умови статті 26 Закону № 1058-IV, у тому числі наявності страхового стажу, частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника не застосовуються.

Аналогічно, абзац 17 статті 1 Закону № 1058-IV непрацездатними особами визнає осіб, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або осіб з інвалідністю, у тому числі дітей з інвалідністю, а також осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до закону.

Отже умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначається членам сім`ї, є досягнення ними пенсійного віку, передбаченого 26 Закону № 1058-IV.

Саме досягнення пенсійного віку є передумовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Інших умов для призначення цього виду пенсії законодавцем в наведеному Законі не визначено.

Таке поняття як «страховий стаж» є обов`язковою умовою стосовно годувальника, який помер, про що прямо зазначено законодавцем у статті 36 Закону № 1058-IV.

Таким чином, законодавець чітко розрізняє ці поняття і встановлює відповідні умови для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Факт наявності у померлого годувальника достатнього страхового стажу не заперечувався відповідачем.

В даному випадку на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивачка досягла пенсійного віку - 60 років, визначеного статтею 26 Закону № 1058-ІV, тобто виконала умову, яка передбачена вказаним Законом. Підставою для віднесення позивача, як члена сім`ї, до категорії непрацездатної особи є саме факт досягнення позивачкою пенсійного віку, а не наявність у неї страхового стажу.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови в призначені позивачці пенсії у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 18.11.2021 є протиправними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1984,80 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1984,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73- 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 18.11.2021 № 5567.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника з моменту її звернення за призначенням, а саме з 18.11.2021.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок) та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5600,00 грн. (п`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.