Справа № 240/1064/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/1064/23
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 17.05.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що після досягнення ним 55-річного віку він звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. На своє звернення позивач отримав відмову, оформлену листом від 16.11.2022, підставою для відмови у призначенні пенсії стала відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи - 12 років 06 місяців. Вказана відмова слугувала підставою для звернення з цим позовом до суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Так, підтверджений належними документами страховий стаж позивача становить 34 роки 04 місяці 11 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком №2 становить 02 роки 08 місяців 11 днів, оскільки не підтверджений в порядку визначеному законодавством, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду документів, до страхового стажу позивача зараховано усі періоди трудової діяльності.
За наданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.10.1996 до 31.03.2009 відповідно до довідки №48 від 12.05.2021, оскільки періоди роботи, зазначені в довідці, не відповідають записам у трудовій книжці та акту перевірки. Назва спеціальності не відповідає назві, зазначеної у Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.
Документального підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями за періоди роботи:
- з 19.06.1991 до 30.09.1996, з 04.03.2010 до 19.03.2011, з 23.06.2012 до 27.12.2022 позивачем не надано, відсутні уточнюючі довідки з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній по Списку №2 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №637 від 12.08.1993, відсутня атестація робочих місць за умовами праці.
08.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач проти доводів відзиву заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі з підстав, що вказані у позові (а.с.97-99). У відповіді на відзив позивач зазначив, що за відсутності трудової книжки чи записів у ній, для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. У довідках має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Позивачем також зазначено, що в наданій ним трудовій книжці вказана його спеціальність і періоди роботи за спеціальністю електрогазозварник. Крім трудової книжки, ним були зібрані і надані до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах також довідки з підприємств, де позивач працював електрозварником. Вважає, що має пільгового стажу понад 13 років та має право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
15.06.2023 на адресу суду позивачем на виконання вимог вищевказаної ухвали суду надіслано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, якою позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 продовжено розгляд справи.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №240/1064/23. Задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у справі №240/1064/23. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення для участі у справі другого відповідача - задоволено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області до участі у справі №240/1064/23, як другого відповідача.
20.09.2023 на адресу суду від ГУ ПФУ в Київській області надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву вказав, що 17.05.2022 до територіальних органів Пенсійного фонду України звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах списком №2). Страховий стаж заявника становить 34 роки 07 місяців 12 днів. Пільговий стаж за Списком №2 становить 02 роки 08 місяців 11 днів. До страхового стажу позивача зараховано всі періоди згідно наданих документів. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.10.1996 по 31.03.2009, згідно довідки від 12.05.2021 №48 ПАТ Новоград-Волинський комбінат, оскільки періоди роботи зазначені у довідці не відповідають записам трудової книжки та акта перевірки.
Крім того, назва спеціальності не відповідає назві зазначеній у Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.
Відповідно, 25.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком (на пільгових умова списком №2) ОСОБА_1 відповідно до п.п.2 п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яке ГУ ПФУ в Київській області вважає правомірним та прийнятим у межах чинних законодавчих норм, оскільки позивач немає 12 років 06 місяців пільгового трудового стажу, який необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах.
Крім того, ГУ ПФУ в Київській області посилається на те що позовні вимоги про зобов`язання призначити пенсію відносяться до дискреційних повноважень органів пенсійного фонду.
Згідно з положеннями частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.05.2022, а також повторно 16.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 55 років оскільки тривалий час працював на роботах зі шкідливими умовами праці електрогазозварником.
Рішенням відповідача йому було відмовлено у призначенні пенсії, відповідач підтверджує, що за належними документами загальний страховий стаж складає 34 роки 04 місяці 11 днів, а стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить всього 02 роки 08 місяців 11 днів. У зв`язку з чим, позивач немає належного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах не погоджується та вважає його незаконним та необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий платіж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий платіж обчислюється територіальними органами пенсійного фону відповідно до вимог Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих до документів до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пенсійний вік визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV та становить 55 років.

Відповідно до п.п.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Обов`язок щодо заповнення трудової книжки та внесення достовірних даних покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки вперше, а не на працівника, а тому наявність таких недоліків в трудовій книжці позивача не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу останньої періодів роботи згідно з записами в трудовій книжці, виконаними у відповідності до вимог Інструкції №58.

Пунктом 2.6 Інструкції №58 встановлено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до записів трудової книжки та довідок з підприємств, позивач працював:

- електрозварником на Новоград-Волинському заводі сільгоспмашин з 03.10.1988 по 13.06.1991, що ві дноситься до Списку №2 професій зі шкідливими і важкими умовами праці (трудова книжка а.с.8, довідка від 20.04.2021 №14 а.с.24, довідка від 20.04.2021 №16 а.с.25, довідка від 20.04.2021 №15 а.с.11, довідка про заробітну плату від 12.05.2021 №35 а.с.31 (пільговий стаж складає 02 роки 08 місяців 11 днів).

- з 19.06.1991 по 30.09.1996 електрогазозварником в Житомирському САТП 0604 (на звороті а.с.8) (пільговий стаж складає понад 5 років);

- з 01.10.1996 по 02.10.2006 газоелектрозварником на Но воград-Волинському м`ясокомбінаті (трудова книжка на звороті а.с.8), довідки підприємства про періоди роботи від 12.05.2021 №47-48 (а.с.30, 32-33, витяг з наказу від 30.12.1996 №198 а.с.35) та доказами про атестацію робочих місць з віднесен ням професії до Списку №2 професій зі шкідливими і важкими умовами праці, дові дки, висновки і накази (а.с.12-20, 26-29, 36-37), всього пільговий стаж складає понад 10 років;

- з 12.12.2006 з деякими перервами ОСОБА_1 працював на Новоград-Во линському м`ясокомбінаті до 31.03.2009 газоелектрозварником (трудова книжка а.с.9, висновки про результати експертизи а.с.12-20, 34, витяг з наказу від 30.12.1996 №198 а.с.35), пільговий стаж майже 3 роки;

- з 04.03.2010 по 19.03.2011 дробильником у ДП "Граніт Україна" (каменедробильний завод), вказана спеціальність також відно ситься до Списку №2 професій зі шкідливими і важкими умовами праці (трудова книжка а.с.9 та на звороті а.с.9);

- з 23.06.2012 по 27.12.2022 з перервою працював газоелектро зварником в ДП "Новоград-Волинський лісомисгосп", що відноситься до Списку №2 професій зі шкідливими і важкими умовами праці (трудова книжка на звороті а.с.9 та а.с.10) (пільговий стаж майже 10 років).

Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачами дій, що спрямовані на отримання будь-яких додаткових документів щодо підтвердження пільгового стажу позивача.

Щодо атестації робочих місць суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме: особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 4 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

З аналізу наведених норм Порядку №383 вбачається, що до 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується навіть без проведення атестації.

Таким чином, з урахуванням наведених положень Порядку №383 та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, відсутність інформації про дату проведення першої атестації на підприємстві не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, з урахуванням наведених положень Порядку №383 та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, відсутність інформації про проведення атестації на підприємстві не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Стосовно доводів відповідачів щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня), суд зазначає наступне.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Отже, Порядком №637 передбачено підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою сам у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Професії (посади) позивача, за якими позивач працював у спірні періоди, відносяться до відповідного Списку чинного на період її роботи, що не заперечувалось відповідачами.

Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача на посадах передбаченим Списком №2 з повним робочим днем, підтверджується записами у трудовій книжці та наданими уточнюючими довідками.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що записи у трудовій книжці проведено у відповідності та з дотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а також вони місять всю необхідну інформацію про характер виконуваної позивачем роботи.

Разом з тим, з огляду на положення ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на Головні управління Пенсійного фонду України в областях, як на суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень та дії. Однак, відповідачі такого обов`язку не виконали.

Суд зауважує, що питання підрахунку пільгового стажу особи у разі неритмічності роботи підприємства та відсутності при цьому інформації про тривалість робочого тижня на такому підприємстві (шестиденний чи п`ятиденний) правовими нормами Порядку №383 не врегульоване.

Відповідно до ч.1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсії, інші види соціальних виплат і допомоги. Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених статтями 22, 64 Конституції України.

Відтак, суд зазначає, що у випадку наявності у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, що був би найбільш сприятливим для особи.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відтак суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 (остаточне від 14.01.2011) у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), у якому Європейський суд з прав людини встановив порушення державою Україна статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, враховуючи вищевикладене відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача на пільгових умовах за Списком №2 періодів роботи позивача: електрогазозварювальником на ПАТ "Новоград-Волинський м`ясокомбінат" з 01.10.1996 до 31.03.2009; з 19.06.1991 до 30.09.1996 електрогазозварювальником на Житомирському САТП 0604, з 04.03.2010 до 19.03.2011 дробильником на ДП "Граніт Україна", з 23.06.2012 до 27.12.2022 газоелектрозварювальником на ДП "Новоград-Волинський лісомисгосп".

Таким чином, вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу позивача, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи те, що судом підтверджено право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи: електрогазозварювальником на ПАТ "Новоград-Волинський м`ясокомбінат" з 01.10.1996 до 31.03.2009; з 19.06.1991 до 30.09.1996 електрогазозварювальником на Житомирському САТП 0604, з 04.03.2010 до 19.03.2011 дробильником на ДП "Граніт Україна", з 23.06.2012 до 27.12.2022 газоелектрозварювальником на ДП "Новоград-Волинський лісомисгосп", уповноважений орган на призначення пенсій - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу позивача наведені періоди.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України на території якого зареєстроване місце проживання позивача, призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 17.05.2022.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов та стягує судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул.Варшавська, 3Б, смт.Макарів, Київська область, 08001, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 25.05.2022 №32 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи електрогазозварювальником на ПАТ "Новоград-Волинський м`ясокомбінат" з 01.10.1996 до 31.03.2009; з 19.06.1991 до 30.09.1996 електрогазозварювальником на Житомирському САТП 0604, з 04.03.2010 до 19.03.2011 дробильником на ДП "Граніт Україна", з 23.06.2012 до 27.12.2022 газоелектрозварювальником на ДП "Новоград-Волинський лісомисгосп", що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 17.05.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін