Справа № 480/371/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2024 року Суми Справа № 480/371/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Господарського суду Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач 18.01.2024 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 в сумі 3028 грн;
2) зобов`язати відповідача видати довідку про суддівську винагороду станом на 01.01.2024 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі норм ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' та абз.4 ст.7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2024 рік'', що складає 3028 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання з жовтня 2016 року, яке виплачується ГУ ПФУ в Сумській області. У 2024 рокці грошове утримання позивача виплачується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році, позивач у 2024 році звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати довідку про суддівську винагороду судді, а саме для перерахунку грошового утримання позивача, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 у сумі 3028 грн. Відповідач, розглянувши заяву позивача, відмовив у виготовленні такої довідки, про що повідомив листом.
22.01.2024 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
02.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
06.02.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення доказу відправки відзиву позивачу.
07.05.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач є суддею відставці Господарського суду Сумської області (а.с.10) та з жовтня 2016 року отримує в ГУ ПФУ в Сумській області щомісячне грошове утримання судді у відставці. Вказані обставини сторонами визнаються, а тому є такими, що встановлені судом.
У 2020 році відповідачем було видано позивачу довідку про суддівську винагороду станом на 01.01.2020, з урахуванням прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн (а.с.11).
08.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2024 становить 3028 грн (а.с.12).
Дані правовідносини виникли виключно між органом, уповноваженим складати довідки про розмір винагороди судді для перерахунку довічного грошового утримання та суддею у відставці.
Суд звертає увагу, предметом даного спору є видача довідки про суддівську винагороду для перерахунку довічного утримання судді станом на 01.01.2024, з урахуванням прожиткового мінімумудля працездатних осіб у сумі 3028 грн, а підставою - невидача такої довідки відповідачем.
Висновки суду та їх мотиви.
Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Пунктом 1 розділу IV Порядку, затвердженого Постановою правління ПФУ № 3-1 від 25.01.2008, передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст.142 ЗУ«Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.27 ЗУ «Про Коснтитуційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Статтею 4 Закону № 1402-VIII закріплено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч.1-2 ст.135 цього Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Така винагорода складається з посадового окладу та доплат.
Пунктом 1 ч.3 цієї статті передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Статтею 7 ЗУ ''Про Державний бюджет України на 2024 рік'' установлено, що прожитковий мінімум працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2024 становить 2102 грн.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата суддівської винагороди регулюється ст.130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402-VIII, а норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.
Відповідно до ст.1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Вказаною нормою Закону встановлено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких окремо визначається прожитковий мінімум, і судді не віднесені до жодної з таких груп.
Суд звертає увагу, що зміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення суддів однією з демографічних груп населення для яких встановлюється окремо розмір прожиткового мінімуму не вносились.
Отже, оскільки спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а грошове утримання судді у відставці розраховується із суддівської винагороди, а вказана гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до цього закону, то суд дійшов висновку, що позивач має право на виготовлення довідки про розмір суддівської винагороди у 2024 році для перерахунку довічного утримання, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році.
Враховуючи те, що позивач має право на грошове утримання судді у відставці з розрахунку суддівської винагороди, обчисленої у 2024 році, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 у сумі 3028 грн, а відповідач за заявою позивача не надав такої довідки, що відповідачем не спростовано, то вказана бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України.
Тому позовні вимоги задовольняються судом у спосіб, визначений у резолютивній частині даного рішення, який є більш ефективним і належним способом для захисту прав позивача, а ніж той, що зазначений ним у позові.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд на підставі норми ч.1 ст.139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Господарського суду Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Господарського суду Сумській області щодо видачі ОСОБА_1 довіки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст.130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 14.06.2024, оскільки з 01.06.2024 суддя був офіційно відсутній на робочому місці.

Суддя А.І. Сидорук