Справа № 380/20711/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2024 року

м. Київ

справа №380/20711/23

адміністративне провадження №Зі/990/63/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., від участі у розгляді справи №380/20711/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" від 31 липня 2023 року № 6851 про розмір грошового забезпечення з урахуваннями додаткових видів грошового забезпечення та індексації.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" від 31 липня 2023 року № 6851 про розмір грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення та індексації та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачук А.І.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява позивача про відвід суддів Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., від участі в розгляді справи №380/20711/23.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що Верховний Суд всупереч вимогам КАС України надіслав додатки до касаційної скарги на вимогу заяви позивача від 01 травня 2024 року. На думку скаржника, колегія суддів повинна була залишити без руху касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам статті 332 КАС України. Також зазначає, що Ольга Страхоцька не мала права підписувати касаційну скаргу, оскільки виписка з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є документом, який підтверджує її повноваження на представництво. ОСОБА_1 вважає, що відповідачем не наведено обґрунтованих підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України та судовий збір сплачено в меншому розмірі.

Враховуючи обставини, які наведені у заяві про відвід у позивача виникли сумніви щодо неупередженості та об`єктивності складу колегії суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2024 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів необґрунтованою та передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду питання про відвід.

Постановлюючи зазначену ухвалу Верховний Суд виходив з того, що заява про відвід не містить обставин, визначених статтями 36 та 37 КАС України. Наведені у заяві мотиви фактично свідчать про незгоду заявника з діями суддів та прийнятим ними судовим рішенням, що за правилами статей 36, 37 КАС України не може бути підставою для відводу, та не свідчить про неупередженість або об`єктивність судді.

За результатами автоматизованого розподілу 11 червня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І. від участі у розгляді справи №380/20711/23, передано на розгляд судді Стрелець Т.Г.

Перевіривши заяву, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на таке.

Положення частини першої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Згідно із частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.

Разом з цим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Проаналізувавши аргументи, якими обґрунтовано відвід суддям, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., від участі у справі № 380/20711/23, оскільки заявником не наведено жодного факту прояву суддями поведінки, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність у цій справі.

Наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відведення суддів, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях учасника процесу.

Так, доводи заявника зводяться до того, що у Суду були відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі, що у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Інших підстав, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість суддів або їх необ`єктивність під час розгляду справи позивач у своїй заяві не вказав, а Верховний Суд під час розгляду відповідної заяви таких підстав також не встановив.

Отже, з огляду на наведені аргументи у заяві та положення статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя вважає, що підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 КАС України, Суд-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю., Рибачука А.І., від участі у розгляді справи №380/20711/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Г. Стрелець