Справа № 360/432/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 червня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/432/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку письмового провадження клопотання адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про відмову у прийнятті відзиву на позовну заяву у справі за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2024 року через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної за яви Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Від адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича до суду надійшло клопотання, яким просив відмовити відповідачу у прийнятті відзиву на позовну заяву та не враховувати його при ухваленні рішення в зв`язку з його поданням з порушенням встановлених процесуальних строків.

В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі № 360/432/24 відкрито провадження у справі та встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Вказана ухвала була направлена відповідачу відповідно до вимог ч.ч. 7-9 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 29 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи". Згідно довідки, сформованою ЄСІТС ухвала була доставлена в електронні кабінети сторін 03.05.2024 о 12:57. Тобто 15 днем є 18.05.2024, однак цей день є суботою, а тому згідно норм цивільного законодавства останнім днем подачі відзиву є наступний робочий день, тобто 20.05.2024. Натомість відповідач 24.05.2024 сформував у підсистемі Електронний суд клопотання про долучення відзиву на позовну заяву, тобто з пропуском процесуального строку, водночас клопотання/заяву про подовження строку подання відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ч.ч. 5 та 6 ст.162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянув клопотання адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про відмову у прийнятті відзиву на позовну заяву, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Пунктом 2 частини 4 статті 162 КАС України визначено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 5 статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно довідки, сформованою ЄСІТС ухвала була доставлена в електронний кабінет відповідача 03.05.2024, тобто представник відповідача мав подати відзив на позовну заяву разом з усіма витребуваними документами до 20.05.2025.

Від представника відповідача відзив на позовну заяву разом з усіма документами надійшов до суду через електронний суд та був зареєстрований в КП «ДСС» 27 травня 2025 року. Дані документи були сформовані в системі «Електронний суд» 24.05.2024.

Під час вирішення клопотання суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 16.02.2023 у справі № 580/5209/22 та від 28.02.2023 у справі №260/1322/21, в яких зазначив, що застосовуючи процесуальні норми суди мають керуватися принципом розумності, відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Отже, при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, що може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Про вказане зазначала і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі № 145/1330/17 та від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20.

Крім того, суд зауважує, що однією з основних засад судочинства в Україні є принцип змагальності сторін.

Водночас, надто суворе трактування судом адміністративно-процесуальних правил в даному випадку та повернення відзиву на позов з формальних підстав, може призвести до порушення принципу змагальності сторін та позбавлення відповідача можливості надати свої заперечення (міркування) щодо суті спору, що є неспівмірним допущеному порушенню.

Отже, з метою дотримання принципу змагальності сторін, з урахуванням вищенаведених висновків суду, а також враховуючи, що додані відповідачем до відзиву докази стосуються предмету розгляду даної справи та несуттєвого порушення строку подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відмову у прийнятті відзиву на позовну заяву.

Керуючись статтями 9, 48, 162, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про відмову у прийнятті відзиву на позовну заяву у справі за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу суду можуть бути зазначені в апеляційній скарзі на рішення суду за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.В. Ірметова