Справа № 520/8038/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 р. Справа № 520/8038/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, по справі № 520/8038/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВ Технолоджи"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Рівненській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВ Технолоджи", звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 № 8180975/42114211 про відмову в реєстрації податкової накладної № 110 від 27.12.2022, яке було винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 № 8180977/42114211 про відмову в реєстрації податкової накладної № 115 від 29.12.2022, яке було винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 № 8180976/42114211 про відмову в реєстрації податкової накладної № 114 від 27.12.2022, яке було винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 р. № 8180974/42114211 про відмову в реєстрації податкової накладної № 92 від 22.12.2022 р., яке було винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 № 8180969/42114211 про відмову в реєстрації податкової накладної № 89 від 21.12.2022, яке було винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області;

- зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ "ОВ Технолоджи" податкову накладну №110 від 27.12.2022, податкову накладну № 115 від 29.12.2022, податкову накладну № 114 від 27.12.2022, податкову накладну № 92 від 22.12.2022, податкову накладну № 89 від 21.12.2022 днем їх подання до податкового органу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 31.01.2023 р. № 8180975/42114211.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 31.01.2023 р. № 8180977/42114211.

Визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 31.01.2023 р. № 8180976/42114211.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 31.01.2023 р. № 8180974/42114211.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 31.01.2023 р. № 8180969/42114211.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВ Технолоджи" податкову накладну №110 від 27.12.2022, податкову накладну № 115 від 29.12.2022, податкову накладну № 114 від 27.12.2022, податкову накладну № 92 від 22.12.2022, податкову накладну № 89 від 21.12.2022 днем їх подання до податкового органу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВ Технолоджи" витрати зі сплати судового збору у розмірі 13420,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВ Технолоджи" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10.000 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням ДПС у Харківській області, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що позивачем по ПН, стосовно яких виникли спірні правовідносини, не надано первинних документів необхідних для реєстрації ПН, визначених у п. 5 Порядку, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковою накладною, а отже, рішення комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято відповідно до чинного законодавства. Також судом не враховано наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є резидентом України - юридичною особою приватного права, набув правового статусу платника податку на додану вартість; вказані обставини сторонами по справі не заперечується.

За твердженням заявника товариство займається розробкою, виготовленням, налагодженням і сервісним обслуговуванням систем автоматики для систем вентиляції та кондиціонування.

Зареєстрованими видами діяльності товариства є: 26.51. Виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації", 28.25. Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування, 46.69. Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля, 58.29. Видання іншого програмного забезпечення, 62.01. Комп`ютерне програмування, 74.90. Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., 49.41. Вантажний автомобільний транспорт.

ТОВ "ОВ Технолоджи" має наступні дозвільні документи: - Дозвіл № 212.21.63 (строк дії з 20.08.2021 по 20.08.2026 р.), виданий ГУ Держпраці в Харківської області (Держгірпромнагляд України) на виконання наступних робіт: роботи в діючих електроустановках на кабельних лініях напругою понад 1000 В; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин та механізмів; монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, а саме ковальсько-пресового обладнання; - Дозвіл № 196.21.63 (строк дії з 20.08.2021 по 20.08.2026 р.), виданий ГУ Держпраці в Харківської області (Держгірпромнагляд України) на експлантацію обладнання, що працює під тиском (згідно переліку) за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183; - Ліцензію № 527 від 26.12.2019 р. Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).

ТОВ "ОВ Технолоджи" має 102 штатні одиниці працівників згідно штатного розпису станом на 01.01.2023 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" має у власності та використовує для здійснення господарської діяльності наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлову будівлю літ. "Б-2", площею 4891,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 183; нежитлову будівлю літ. "С-2", площею 3831,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (Котлова), 183, що підтверджується Витягами із державного реєстру нерухомого майна щодо права власності на нежитлові будівлі, повідомленням форми 20-ОПП.

Окрім того, для здійснення господарської діяльності ТОВ "ОВ Технолоджи" має на балансі тимчасові споруди (навіси), комп`ютерну техніку та обладнання (зокрема, Штабелер електро Skiper SDDR-III 1.5т дупл 2,5м АКБ 24V/200Ah ЗП 24V/30А, Штабелер електро Skiper SDDR-III 1.5т дупл 2,5м АКБ 24V/200Ah ЗП 24V/30А, Штабелер електро Skiper SDDR-III 1.5т дупл 2,5м АКБ 24V/200Ah ЗП 24V/30А та інш.), що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 за 1 квартал 2023 р.

На балансі товариства знаходяться наступні транспортні засоби: KOGEL SN24 АХ2556ХМ напівпричіп, KOGEL SN24 АХ8294ХТ напівпричіп, MERCEDES-BENZ ACTORS 1841 LS НОМЕР_1 вантажний автомобіль, MERCEDES-BENZ ACTORS 1841LS НОМЕР_2 вантажний автомобіль, MERCEDES-BENZ AXOR 1840 LS АХ1065IM вантажний автомобіль, MERCEDES-BENZ AXOR 1840 LS НОМЕР_3 вантажний автомобіль, RENAULT PREMIUM 440.19T НОМЕР_4 вантажний автомобіль, WIELTON NS34S НОМЕР_5 напівпричіп, WIELTON NS34S НОМЕР_6 напівпричіп, WIELTON NS3K НОМЕР_7 напівпричіп, Автомобіль Renault SANDERO НОМЕР_8 , Автомобіль NISSAN LEAF, АХ0466ZA VIN-код НОМЕР_9 , Автомобіль NISSAN LEAF, АХ1306ZA VIN-код НОМЕР_10 , Навантажувач вилковий VIMAR FD25 VN450 SS Т02667АХ, Навантажувач вилковий Hyster H4/0FT6 НОМЕР_11 (ідент.№ НОМЕР_12 ), Навантажувач вилковий TCM FD3OT3Z VM300 НОМЕР_13 (ідент.№ НОМЕР_14 ), Навантажувач вилковий TCM FD3OT3Z VM300 НОМЕР_15 (ідент.№ НОМЕР_16 ), що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 за 1 квартал 2023 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" виписало податкові накладні № 110 від 27.12.2022 р. на загальну суму 13854,00 грн, у т.ч. ПДВ 2309,00 грн., №115 від 29.12.2022 р. на загальну суму 12038,58 грн, у т.ч. ПДВ 2006,43 грн., № 114 від 27.12.2022 р. на загальну суму 17289,42 грн, у т.ч. ПДВ 2881,57 грн., № 92 від 22.12.2022 р. на загальну суму 54834,00 грн, у т.ч. ПДВ 9139,00 грн., № 89 від 21.12.2022 р. на загальну суму 91146,00 грн, у т.ч. ПДВ 15191,00 грн. (далі за текстом - Спірні податкові накладні).

09.01.2023р., 12.01.2023р., 13.01.2023р. засобами телекомунікаційного зв`язку заявник подав Спірні податкові накладні контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Реєстр).

Спірні податкові накладні були прийняті до Реєстру 09.01.2023р., 12.01.2023р., 13.01.2023р. за №, №, №, №, № (відповідно), але із зупиненням процедури реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, з підстав відсутності кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 9032 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як стверджує позивач, що також не заперечується контролюючим органом, з метою продовження процедури реєстрації заявник подав до контролюючого органу Повідомлення №3 від 24.01.2023р. з додатковими поясненнями та копіями документів щодо Спірних податкових накладних (квитанція №2 про подання додаткових пояснень від 25.01.2023р.).

За твердженням заявника підставою для складання Спірних податкових накладних є подія постачання товару на загальну суму 1.620.000,00 грн з ПДВ за договором поставки № 040618/ОВТ-ССК від 04.06.2018р., укладеним з ТОВ "ССК ТМ".

Це твердження заявника узгоджується із відомостями договору поставки № 040618/ОВТ-ССК від 04.06.2018р., укладеним з ТОВ "ССК ТМ", видатковими накладними, платіжними дорученнями та товарно-транспортними накладними по господарським взаємовідносинам за вказаним договором поставки.

Так, в рамках здійснення господарської діяльності 04 червня 2018 р. між ТОВ "ОВ Технолоджи" (Постачальник) та ТОВ "ССК ТМ" (Покупець) було укладено договір поставки № 040618/ОВТ-ССК від 04.06.2018р. та Додаткову угоду.

Згідно п.1.1. вказаного Договору від 04.06.2018 р. передбачено, що Постачальник постачає продукцію та напівфабрикати власного виробництва, а також товари, матеріали або комплектуючі Покупцеві згідно позицій номенклатури, зазначених у Рахунку на оплату до даного Договору на умовах зазначених у цьому Договорі.

За твердженням заявника, у 2022 р. ТОВ "ОВ Технолоджи" здійснювало виробництво комплектів автоматики, вентиляторів, повітронагрівачів та поставляло відповідний товар згідно сформованих Замовлень покупця, копії яких додані до матеріалів справи.

В підтвердження виробництва товару ТОВ "ОВ Технолоджи" також надано до суду калькуляції матеріальної собівартості продукції, проектні креслення, митні декларації та видаткові накладні, які підтверджують закупку матеріалів та запчастин, що були використані позивачем для виробництва товару, а також декларації виробника про відповідність товару технічним регламентам, а саме - Технічному регламенту безпеки машин, Технічному регламенту з електромагнітної сумісності та Технічному регламенту з низьковольтного електричного обладнання.

Згідно п. 3.6. Договору від 04.06.2018 р. сторони домовились, що рахунки, акти, видаткові та податкові накладні за товар або послуги, отримані за цим договором, будуть надавати виключно в електронному вигляді за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc. IS", складені згідно з чинним законодавством про електронні документи, електронний документообіг і електронний цифровий підпис, із заповненням всіх обов`язкових реквізитів і накладенням електронного цифрового підпису уповноваженої особи і печатки.

Згідно п. 1.2. Договору від 04.06.2018 р. - Покупець замовляє, оплачує і зобов`язується прийняти товар згідно позицій номенклатури, що зазначені у рахунках до даного Договору, на умовах даного Договору.

Сторони підписали Акт звіряння взаєморозрахунків за грудень 2022 р., січень 2023 р. по договору № 040618/ОВТ-ССК від 04.06.2018 р.

В п. 3.1. Договору від 04.06.2018 р. сторони передбачили можливість надання передоплати за замовлений товар.

На виконання умов Договору від 04.06.2018 р. після визначення номенклатури згідно Замовлення покупця № 471 від 22.12.2022 ТОВ "ОВ Технолоджи" виставило для ТОВ "ССК ТМ" рахунок на оплату по замовленню № 471 від 22.12.2022 р.

ТОВ "ССК ТМ" згідно Платіжного доручення № 3782 від 22.12.2022 р. та Платіжного доручення № 3783 від 22.12.2022 р. перерахувало 57 000 грн. (30 000 грн. + 27 000 грн.), із них 54 834, 00 грн. були зараховані в якості передоплати за товар згідно рахунку № 471 від 22.12.2022 р. по Замовленню покупця № 471 від 22.12.2022 р.

В подальшому, ТОВ "ОВ Технолоджи" здійснило поставки товару згідно рахунку №471 від 22.12.2022 р., що підтверджується наступними документами: Видатковою накладною № 690 від 28.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 28.12.2022 -1 від 28.12.2022 р.; Видатковою накладною № 699 від 29.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 29.12.2022 -1 від 29.12.2022 р.; Видатковою накладною № 696 від 30.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 30.12.2022 -1 від 30.12.2022 р.; Видатковою накладною № 4 від 03.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною № 03.01.2023 -1 від 03.01.2023 р.; Видатковою накладною № 6 від 04.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною № 04.01.2023 -1 від 04.01.2023 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" по факту зарахування коштів (54 834, 00 грн.) в якості передоплати за товар по рахунку № 471 від 22.12.2022 р. по Замовленню покупця № 471 від 22.12.2022 склало на вказану суму податкову накладну № 92 від 22.12.2022 р., в реєстрації якої в подальшому було відмовлено.

На виконання умов Договору від 04.06.2018 р. після визначення номенклатури згідно Замовлення покупця № 457 від 20.12.2022 ТОВ "ОВ Технолоджи" виставило для ТОВ "ССК ТМ" рахунок на оплату по замовленню № 457 від 20.12.2022 р. ТОВ "ССК ТМ" згідно платіжного доручення № 3747 від 21.12.2022 р. перерахувало 374 834, 52 грн., із них 91 146,00 грн. були зараховані в якості передоплати за товар згідно рахунку № 457 від 20.12.2022 р. по Замовленню покупця № 457 від 20.12.2022р.

В подальшому, ТОВ "ОВ Технолоджи" здійснювало поставки товару згідно рахунку №457 від 20.12.2022 р., що підтверджується наступними документами: Видатковою накладною № 653 від 21.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 21.12.2022 -1 від 21.12.2022 р.; Видатковою накладною № 668 від 21.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 21.12.2022 -1 від 21.12.2022 р.; Видатковою накладною № 684 від 26.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 26.12.2022 -1 від 26.12.2022 р.; Видатковою накладною № 688 від 27.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 27.12.2022 -1 від 27.12.2022 р.; Видатковою накладною № 689 від 28.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 28.12.2022 -1 від 28.12.2022 р.; Видатковою накладною № 697 від 29.12.2022 р. та Товарно-транспортною накладною № 29.12.2022 -1 від 29.12.2022 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" по факту зарахування коштів (91 146, 00 грн.) в якості передоплати за товар по рахунку № 457 від 20.12.2022 р. по Замовленню покупця №457 від 20.12.2022 склало на вказану суму податкову накладну № 89 від 21.12.2022 р., в реєстрації якої в подальшому було відмовлено.

На виконання умов Договору від 04.06.2018 р. після визначення номенклатури згідно Замовлення покупця № 2 від 27.12.2022 ТОВ "ОВ Технолоджи" виставило для ТОВ "ССК ТМ" рахунок на оплату по замовленню № 2 від 27.12.2022 р.

ТОВ "ССК ТМ" згідно платіжного доручення № 3830 від 27.12.2022 р. перерахувало 60 000, 00 грн., із них 22 374,00 грн. були зараховані в якості передоплати за товар згідно рахунку № 2 від 27.12.2022 р. по Замовленню покупця № 2 від 27.12.2022.

В подальшому, ТОВ "ОВ Технолоджи" здійснювало поставки товару згідно рахунку №2 від 27.12.2022 р., що підтверджується наступними документами: Видатковою накладною № 17 від 09.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною № 09.01.2023 -1 від 09.01.2023 р.; Видатковою накладною № 18 від 10.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною №10.01.2023 -1 від 10.01.2023 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" по факту зарахування коштів (22 374, 00 грн.) в якості передоплати за товар по рахунку № 2 від 27.12.2022 р. по Замовленню покупця № 2 від 27.12.2022 склало на вказану суму податкову накладну № 110 від 27.12.2022 р. на 13 854, 00 грн. та податкову накладну № 111 від 27.12.2022 р. на 8520,00 грн.

Податкова накладна № 111 від 27.12.2022 р. на 8520, 00 грн. була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією, а в реєстрації податкової накладної № 110 від 27.12.2022р. на 13 854, 00 грн. в подальшому було відмовлено.

На виконання умов Договору від 04.06.2018 р. після визначення номенклатури згідно Замовлення покупця № 11 від 27.12.2022 ТОВ "ОВ Технолоджи" виставило для ТОВ "ССК ТМ" рахунок на оплату по замовленню № 11 від 27.12.2022 р. ТОВ "ССК ТМ" згідно платіжного доручення № 3830 від 27.12.2022 р. перерахувало 60 000,00 грн., із них 17289,42 грн. були зараховані в якості передоплати за товар згідно рахунку № 11 від 27.12.2022 р. по Замовленню покупця № 11 від 27.12.2022.

29.12.2022 р. ТОВ "ССК ТМ" згідно Платіжного доручення № 3909 від 29.12.2022 р. перерахувало 9 000,00 грн. та згідно платіжного доручення № 3916 від 29.12.2022 р. перерахувало ще 9 000,00 грн., із них 12 038,58 грн. були зараховані в якості доплати за товар згідно рахунку № 11 від 27.12.2022 р. по Замовленню покупця № 11 від 27.12.2022.

В подальшому, ТОВ "ОВ Технолоджи" здійснювало поставки товару згідно рахунку №11 від 27.12.2022 р., що підтверджується наступними документами: Видатковою накладною № 24 від 10.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною № 10.01.2023 -1 від 10.01.2023 р.; Видатковою накладною № 25 від 10.01.2023 р. та Товарно-транспортною накладною № 11.01.2023 -1 від 11.01.2023 р.

ТОВ "ОВ Технолоджи" по факту зарахування коштів (17289,42 грн.) в якості передоплати за товар по рахунку № 11 від 27.12.2022 р. по Заказу Замовленню покупця № 11 від 27.12.2022 склало на вказану суму податкову накладну № 114 від 27.12.2022 р., а 29.12.2022 р. по факту зарахування коштів (12 038, 58 грн.) в якості передоплати за товар по рахунку № 11 від 27.12.2022 р. по Замовленню покупця № 11 від 27.12.2022 склало на вказану суму податкову накладну № 115 від 29.12.2022 р., в реєстрації яких в подальшому було відмовлено.

Відповідачами ані у ході вчинення волевиявлення з приводу реєстрації податкової накладної в Реєстрі, ані під час розгляду справи судом реальності та достовірності цих подій не спростовано, необґрунтованості твердження заявника шляхом подання відповідних доказів не доведено.

Водночас, наказом ДПС від 09.06.2022 № 311 "Про внесення змін до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173" закріплено виконання повноважень, передбачених положеннями про головні управління ДПС в областях, затвердженими наказом № 643, у роботі яких встановлено простій відповідно до наказу ДПС від 24.02.2022 № 243-о (зокрема, Головне управління ДПС у Харківській області), а саме: проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів податкового контролю, у частині організації роботи територіальних органів ДПС щодо здійснення моніторингу фінансово-господарських операцій платників податків на наявність податкових ризиків та організації роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) пункту 4 положень, - за територіальними органами ДПС згідно з додатком 1, а саме: Головним управлінням ДПС у Рівненській області.

В подальшому, наказом ДПС України від 25.01.2023 року №70 внесено зміни до наказу ДПС від 28.03.2022 року №173, відповідно до яких з 26.01.2023 року ГУ ДПС у Рівненській області не виконує повноважень Головного управлінні ДПС у Харківській області.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області наказом від 26.01.2023 року №23 "Про скасування наказу від 10.06.2022 року №96 "Про створення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області відповідно до повноважень, визначених пунктом 1 наказу ДПС України від 28.03.2022 року №173 (зі змінами)" скасовано наказ від 10.06.2022 року, яким було створено комісію на виконання делегованих повноважень щодо розгляду повідомлень про надання пояснень та документів до податкових накладних, реєстрація яких була зупинена.

31.01.2023 року рішеннями ГУ ДПС у Харківській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації (далі за текстом - Комісія регіонального рівня) № 8180975/42114211, № 8180977/42114211, № 8180976/42114211, №8180974/42114211, № 8180969/42114211 у реєстрації Спірних податкових накладних в Реєстрі було відмовлено.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для вчинення відмови контролюючим органом в особі Комісії Головного управління обрані мотиви ненадання платником первинних документів: первинних документів щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено: відсутні платіжні доручення (на операцію зазначену у податковій накладній), акт звірки з покупцем; відсутні первинні документи щодо придбання (походження) товару, транспортування, зберігання.

14.02.2023 року заявником подано скаргу на рішення № 8180975/42114211, № 8180977/42114211, № 8180976/42114211, №8180974/42114211, № 8180969/42114211 від 31.01.2023 року до Державної податкової служби України (Комісії центрального рівня), рішеннями якої від 21.02.2023 року №17500/42114211/2, №17584/42114211/2, №17594/42114211/2, №17593/42114211/2 скарги заявника залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації Спірних податкових накладних в Реєстрі - без змін.

Вважаючи рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області неправомірними, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, прийняті не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За змістом п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246).

Зокрема, п.12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі за текстом - Порядок №1165).

За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до п.п.3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

В силу приписів п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.

Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

За визначенням п.6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту Порядок № 520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У постановах від 03.06.2021р. по справі №822/2095/18, від 24.06.2021р. по справі №140/2034/19 Верховний Суд вказав, що первинним об`єктом судового дослідження у справі, предметом якої є визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

З огляду на зазначене, враховуючи правові висновки Верховного Суду, в межах предмету розгляду даної адміністративної справи, суд апеляційної інстанції надає оцінку як правомірності дій податкового органу по зупиненню реєстрації податкової накладної та наявності підстав для витребування від позивача пояснень та копій документів, так і законності та обґрунтованості прийнятого Комісією рішення про відмову в її реєстрації.

Так, згідно з інформацією, що зазначена у квитанціях: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних №110 від 27.12.2022, № 115 від 29.12.2022, № 114 від 27.12.2022, № 92 від 22.12.2022, № 89 від 21.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постання товару/послуги 9032, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 23.03.2023 №26 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постання товару/послуги, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Колегія суддів зазначає, що конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та які позивач мав надати, квитанція не містить.

Також, надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку. Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарські операції, за результатами якої позивачем складено податкову накладну носять характер ризикової.

У квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних відсутня інформація про те, чому позивач визначений ризиковим або які саме його операції стали причиною для визнання його ризиковим. Нечітке формулювання п.1 Критеріям ризиковості платника податку унеможливлює встановлення конкретних ознак ризиковості платника.

Також, у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних відсутнє посилання на відповідне рішення щодо віднесення позивача до ризикових платників.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

У постанові від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд».

За загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

У постанові від 20.04.2023 у справі № 380/4746/22 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли рішення породжує для особи несприятливі наслідки.

Згідно з висновком Верховного Суду принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 також зазначив, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Так, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування таблиці даних платника податків, поданою платником податку, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішенні.

Вирішуючи питання щодо законності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів зазначає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної / розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.

Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містять обґрунтованих причин зупинення їх реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи про відсутність будь-якого конкретного документа, на який посилається позивач та суд першої інстанції.

Що стосується посилання у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних на те, що обсяг постання товару/послуги 9032, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, колегія суддів зазначає, що такі квитанції не містять розрахунків щодо обсягів постачання товарів/послуг, обсяг яких дорівнює або перевищує величину придбання такого товару/послуги, що саме і стало підставою зупинення спірних податкових накладних.

У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

У цій справі надіслані позивачу квитанції містили лише загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку.

Оскільки у тексті квитанцій про зупинення реєстрації не було точно зазначено, які саме документи вимагаються від платника податку, позивач діяв на власний розсуд і підготував пояснення щодо господарської операції із копіями документів, керуючись нормами ПК України, Порядками № 520 та № 1165.

Отже, зупинення реєстрації спірних податкових накладних відбулося незаконно.

За матеріалами справи, позивачем після отримання квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної, на виконання норм діючого законодавства, було направлено на адресу відповідача пояснення та документи щодо податкових накладних, що підтверджується повідомленням про подання повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій.

Тобто, позивачем були надані податковому органу всі документи, що підтверджують здійснення господарської операції у зв`язку з чим і було складено такі податкові накладні №110 від 27.12.2022, № 115 від 29.12.2022, № 114 від 27.12.2022, № 92 від 22.12.2022, № 89 від 21.12.2022 та подано їх для реєстрації в установленому порядку до ЄРПН.

Однак, Головним управлінням ДПС у Харківській області, при прийнятті оскаржуваних рішень, не було враховано надані позивачем документи.

Підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних податковий орган вказав ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

У графі «Додаткова інформація» оскаржуваного рішення відсутня будь-яка інформація стосовно конкретних первинних документів , які не надані позивачем до податкового органу.

Контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Колегія суддів зазначає, що такі документи не вимагалися після зупинення реєстрації ПН, а саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних.

У постанові від 21 лютого 2023 року по справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В той же час, у контролюючого органу станом на час розгляду комісією документів, були письмові пояснення позивача із доданими документами, які ним долучено на власний розсуд з метою підтвердження вказаної господарської операції.

Крім того, вказана податковим органом обставина не може бути єдиною підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, зважаючи в тому числі на те, що квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних та повідомлення не містили перелік документів, необхідних для реєстрації такої податкової накладної, та вимоги до її оформлення.

З наявних матеріалів справи вбачається, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів до суду не надано.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі 2240/2900/18 зазначив, що при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Аналогічні висновки також містять постанова Верховного Суду від 19.07.2023 по справі №420/7850/22.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, відсутність доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи та на те, що необхідні документи в підтвердження фактичного здійснення господарської операції були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Крім того, суд зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.06.2022 року у справі № 803/1130/13-а та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №804/7470/16.

Колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 21 травня 2019 року по справі № 0940/1240/18, від 03.06.2021 по справі № 2040/7098/18., від 31.05.2023 р. у справі № 260/6334/21.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.

Враховуючи, що у надісланій позивачу квитанції про зупинення реєстрації спірної ПН не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини та наявність першої події, що підтверджується видатковою накладною та іншими документами, посилання, як на підставу для відмови , на не надання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, є неприйнятним.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 р. у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 р. у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 р. у справі № 500/770/21.

Зупинення реєстрації податкових накладних не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Вживання податковим органом загального посилання на необхідність подання «первинних документів» є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 грудня 2001 у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Головним управлінням ДПС у Харківській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації спірної податкової накладної, складеної позивачем, у ЄРПН.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкових накладних №110 від 27.12.2022, № 115 від 29.12.2022, № 114 від 27.12.2022, № 92 від 22.12.2022, № 89 від 21.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірну податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати таку накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірної податкової накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкових накладних №110 від 27.12.2022, № 115 від 29.12.2022, № 114 від 27.12.2022, № 92 від 22.12.2022, № 89 від 21.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Так, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі № 520/8038/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі № 520/8038/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко