Справа № 420/11798/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.12.2021 р. обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2021 р. перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії як учаснику бойових дій, індексації базового розміру пенсії, в тому числі за 2022, 2023 та 2024 роки, без обмеження максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р. у справі № 420/19404/23 позивачу проведено перерахунок пенсії, за результатами якого протиправно застосовано обмеження пенсії позивача з 01.12.2021 р. Також в супереч даному рішенню відповідачем не виплачується індексація базового основного розміру пенсії за 2022-2023 роки, а індексація базового основного розміру пенсії за 2024 рік не нарахована та не виплачена. Фактично змінні складові пенсії позивача, а саме: індексація базового основного розміру пенсії та підвищення до пенсії як учаснику бойових дій розраховані та виплачені станом на 01.11.2021 р., що призвело до фіксації загального розміру пенсії на зазначену дату. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними й такими, що суперечать Конституції України і призводять до порушення прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою від 19.04.2024 р. у справі відкрито спрощене провадження, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву та зобов`язано відповідача разом з відзивом надати до суду належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача, з усіма перерахунками пенсії, в тому числі з 01.12.2021 р., 01.03.2022 р., 01.03.2023 р., та 01.03.2024 р.

Дану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача 20.04.2024 р.

Ухвалою від 31.05.2024 р. повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача з усіма перерахунками пенсії, в тому числі з 01.12.2021 р., 01.03.2022 р., 01.03.2023 р., та 01.03.2024 р.

06.06.2024 р. на виконання ухвали суду від 31.05.2024 р. до суду від відповідача надійшли копії документів з пенсійної справи ОСОБА_1 .

Станом на 13.06.2024 р. відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно даних КП "ДСС" рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р., у справі № 420/19404/23, яке набрало законної сили 21.12.2023 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.11.2021 р. обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після проведеного перерахунку на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 р. № 222/4/168/239/266; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.11.2021 р. перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 р. № 222/4/168/239/266 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених у ній сум та видів грошового забезпечення (в тому числі додаткових видів грошового забезпечення), а також з урахуванням надбавок, доплат, підвищень, до пенсії як учаснику бойових дій, індексації базового розміру пенсії без обмеження максимальним розміром.

На виконання вищевказаного рішення 15.02.2024 р. проведено перерахунок пенсії позивача з 01.11.2021 р., підсумок пенсії визначено у сумі - 32940,10 грн.

Також відповідачем 15.02.2024 р. проведено перерахунок пенсії позивача:

з 01.03.2022 р. (підсумок пенсії визначено у сумі - 37501,22 грн., враховано індексацію базового ОСНП за 2022 рік у сумі 4541,12 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 32940,10 грн.);

з 01.03.2023 р. (підсумок пенсії визначено у сумі - 39040,97 грн., враховано індексацію базового ОСНП за 2022 рік у сумі 4541,12 грн. та індексацію ОСНП за 2023 рік у сумі 1500 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії 32940,10 грн.);

з 01.03.2024 р. (підсумок пенсії визначено у сумі - 39107,97 грн., враховано індексацію базового ОСНП за 2022 рік у сумі 4541,12 грн. та індексацію ОСНП за 2023 рік у сумі 1500 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії 32940,10 грн.).

Крім того, як вбачається із витягу з електронної пенсійної справи позивача, згідно постанови КМУ від 23.02.2024 р. № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01.03.2024 р. ОСОБА_1 нараховано індексацію в розмірі - 1500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) становить: 40607,97 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 32940,10 грн.

13.03.2024 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням належних надбавок, доплат, підвищень до пенсії як учаснику бойових дій, індексації базового розміру пенсії без обмеження максимальним розміром.

Листом від 11.04.2024 р. № 11716-8596/Т-02/8-1500/24 відповідач повідомив, що відповідно до постанови КМУ "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 р. № 185 з 01.03.2024 р. позивачу нарахована індексація пенсії в сумі 1500,00 грн. Оскільки ГУ ПФУ в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р. у справі № 420/19404/23 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.03.2024 р. без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату та становить 32940,10 грн.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закону № 2262-ХІІ).

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абз.3 преамбули до Закону № 2262-ХІІ).

Право на пенсійне забезпечення на умовах Закону № 2262-ХІІ мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугою строків служби (ст.1 Закону № 2262-ХІ).

Положення ст.43 Закону № 2262-ХІІ свого часу були доповнені згідно з пп.4 п.29 розд.II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" новою частиною наступного змісту: "Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначене положення в цілому було визнано неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

В подальшому, відповідно до п.8 ч.6 розд.ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VІ, частину п`яту ст.43 Закону № 2262-ХІІ було викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність2.

Згідно з ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 р. № 911-VIII, чинній з 01.01.2016 р. по 20.12.2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII зі змінами, а саме: ч.7 ст.43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 р. ч.7 ст.43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Згідно Закону України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Тобто, протягом 2017 року ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 р. у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 р. у справі № 638/6363/17 та від 12.03.2019 р. у справі № 522/3049/17.

Судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р. у справі № 420/19404/23 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.11.2021 р. та визначено розмір 32940,10 грн. Крім того, проведено перерахунки пенсії з 01.03.2022 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022 рік), з 01.03.2023 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022-2023 роки) та з 01.03.2024 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022-2024 роки). Разом з тим, відповідач необґрунтовано та протиправно обмежив виплати пенсії позивача на рівні 32940,10 грн.

Суд звертає увагу, що право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (постанова Верховного Суду від 16.03.2021 р. у справі № 640/9677/20).

При вирішенні справи суд вважає неприйнятними посилання відповідача на те, що на виконання рішення суду у справі № 420/19404/23 розмір пенсії позивача був зафіксований у сталому розмірі.

По-перше, цим судовим рішення пенсійний орган зобов`язано перерахувати та виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.11.2021 р., а не нарахувати та виплачувати позивачу пенсію у визначеному судом розмірі.

По-друге, вказане рішення суду не звільняє відповідача від обов`язку самостійно здійснювати перерахунок пенсії позивача за наявності для цього законних підстав та виплачувати її у новому розмірі у зв`язку з проведенням такого перерахунку.

Суд наголошує на тому, що право позивача на обчислення його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром вже захищене судовим рішенням, а тому з аналогічних підстав пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Крім того, суд звертає увагу, що на момент ухвалення рішення у справі № 420/19404/23 у чинному законодавстві України не відбулося таких змін, які б надавали відповідачу додаткові правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, виконання вимог закону, в тому числі щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач допустив протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії на виконання рішення у справі № 420/19404/23, без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 р., з 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р.

Суд зазначає, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання. Остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Тому зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрати актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.

Водночас за обставин цієї справи відповідні зміни у законодавстві, зокрема положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ та ст.2 Закону № 3668-VI не змінились.

Верховний Суд вже висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Водночас згідно з ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

При цьому, на думку суду, обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно з Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України.

У постанові від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Наведені висновки Верховного Суду також мали б бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача з 01.03.2022 р., з 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р.

Суд звертає увагу, що Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам ч.2 ст.19 Конституції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення у справі № 420/19404/23 з 01.03.2022 р., 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд враховує, що відповідач з 01.11.2021 р. здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 р. № 222/4/168/239/266 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених у ній сум та видів грошового забезпечення (в тому числі додаткових видів грошового забезпечення), а також з урахуванням надбавок, доплат, підвищень, до пенсії як учаснику бойових дій, індексації базового розміру пенсії без обмеження максимальним розміром, однак, під час здійснення подальших перерахунків з 01.03.2022 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022 рік), з 01.03.2023 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022-2023 роки) та з 01.03.2024 р. (з урахуванням базового ОСНП за 2022-2024 роки) обмежив розмір пенсії до виплати сумою, що була нарахована під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р. у справі № 420/19404/23.

Отже, похідна позовна вимога підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату позивачу з 01.03.2022 р., 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р. без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) з 01.03.2022 р., з 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р. максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) з 01.03.2022 р., з 01.03.2023 р. та з 01.03.2024 р. без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко