Справа № 520/7803/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 р. Справа № 520/7803/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність, яка допущена ІНФОРМАЦІЯ_2 при розгляді скарги ОСОБА_1 від 14.01.2024 року з питань бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту про переведення до військової Частини НОМЕР_2 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.01.2024 року з питань бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 з дотриманням вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скарга позивача на бездіяльність командування ВЧ НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту про переведення до іншої військової частини належним чином відповідачем не розглянута. Відповідь, яку отримав позивач від ІНФОРМАЦІЯ_1 та висновки у ній є застарілими, поверхневими та необґрунтованими, оскільки належна та повна перевірка по скарзі відповідачем не проведена.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов, а позивачу - відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог. Вказав, що в супереч положенням статті 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби ЗС України» позивач не звертався до свого безпосереднього начальника із рапортом про переведення в іншу частину. Крім того, з метою належного оформлення документів, пов`язаних з переводом військовослужбовця до іншої частини або звільнення з військової служби, військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду. Позивачу необхідно особисто прибути до ВЧ для належного оформлення відповідних документів, отже подача ОСОБА_1 даного позову є передчасною та безпідставною.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 зі скаргою від 13 січня 2024 року на бездіяльність командування ВЧ НОМЕР_1 , в якій зазначив, що протягом 2022 та 2023 років подавав рапорт з клопотанням на ім`я начальника вказаної військової частини про переведення до іншої військової частини, проте на час подачі скарги жодної відповіді не отримав. У скарзі просив провести перевірку у ВЧ НОМЕР_1 фактів правопорушень, викладених у скарзі та витребувати інформацію щодо наявності наказів по особовому складу відносно позивача; внести подання командуванню ВЧ НОМЕР_1 про усунення порушень закону та зобов`язати командира вказаної частини розглянути питання про переведення позивача до ВЧ НОМЕР_3 та звільнення з посади.

Скарга ОСОБА_1 була спрямована для розгляду по суті до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2024 року №805/ВихЗВГ/100 позивачу надано відповідь на його скаргу, в якому повідомлено, що групою ситуаційно-координаційної діяльності та розгляду звернень громадян проведено відповідну перевірку. У вказаному листі зазначено, що до звернення де долучено належних доказів (документів), які б дали змогу дійти висновку про те, що позивач дійсно в порядку статті 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби ЗС України» звертався до уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 з рапортом (ми) про переведення (переміщення) до іншого підрозділу (військової частини). Вказано, що беручи до уваги факт не підтвердження обставин, існування яких покладено в основу звернення, можна дійти обґрунтованого, правомірного та об`єктивного висновку про відсутність в діяннях посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 дій протиправного характеру в межах викладених у зверненні обставин та вимог.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» військова служба правопорядку у Збройних Силах України - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Статтею 3 вказаного закону визначені основні завдання Служби правопорядку, зокрема: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України;

При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах.

Пунктами 16, 17 частини 1 статті 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» передбачено, що військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право отримувати на письмовий запит від військових частин, а також від підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, у тому числі від громадських організацій, відомості, необхідні у кримінальних провадженнях та у зв`язку з матеріалами про правопорушення, що знаходяться у провадженні Служби правопорядку; вносити у межах своєї компетенції відповідним органам виконавчої влади, військовому командуванню, органам військового управління, органам місцевого самоврядування, громадським організаціям або посадовим особам підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування і форми власності подання щодо усунення порушень закону, причин і умов, що їм сприяють. Не пізніш як у місячний строк по поданню має бути вжито необхідних заходів і про результати повідомлено особу, яка його надіслала.

Суд зазначає, що жодних матеріалів, як то запитів до ВЧ НОМЕР_1 , відповідей на них, пояснень посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 , які б свідчили про проведення групою ситуаційно-координаційної діяльності та розгляду звернень громадян ІНФОРМАЦІЯ_1 перевірки щодо підтвердження або спростування обставин, викладених у скарзі позивача від 13 січня 2024 року до суду не надано.

Зі змісту листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2024 року №805/ВихЗВГ/100 можна дійти висновку, що відповідачем факту подачі ОСОБА_1 рапорту на ім`я керівництва ВЧ НОМЕР_1 про переведення до іншої військової частини взагалі не встановлено. При цьому, жодних пояснень та доказів, на підставі яких відповідач дійшов до таких висновків в порушення вимог статті 77 КАС України до суду не надано.

Водночас, під час розгляду Кіровоградським окружним адміністративним судом справи 340/8384/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії було встановлено, що позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-помічника гранатометника. 09.06.2023 позивачем отримано згоду командування військової частини НОМЕР_4 про подальше проходження позивачем служби у вказаній військовій частині на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Отримавши вказану згоду, позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом про його переведення до військової частини НОМЕР_4 , який був направлений поштою. Станом на день розгляду справи доказів, що рапорт позивача від 28.08.2023 було розглянуто, або позивач його відкликав, суду не надано.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 року по справі 340/8384/23 адміністративний позов задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 28.08.2023р., зобов`язано командування військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 28.08.2023р.

Вказане рішення набрало законної сили.

Згідно положень частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане спростовує висновки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2024 року №805/ВихЗВГ/100 щодо відсутності належних доказів того, що позивач дійсно в порядку статті 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби ЗС України» звертався до уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 з рапортом про переведення до іншого підрозділу.

Суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не заборонено військовослужбовцю звертатися з рапортом за допомогою поштового зв`язку, тоді як забезпечення його розгляду «по команді» є обов`язком військової частини.

Згідно статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 при розгляді скарги позивача не забезпечено виконання вимог положень статті 19 Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки згідно п.12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

При цьому, позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення помилково сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 13.01.2024 року з питань бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.01.2024 року з питань бездіяльності командування військової частини НОМЕР_1 з дотриманням вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.