Справа № 640/20448/22
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року № 640/20448/22

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

при секретарі Занкович А.І.,

за участю

представника позивача Панченко О.О.,

представника відповідача Лашкун А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Бюро економічної безпеки України (далі -відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Бюро економічної безпеки України від 25 жовтня 2022 р. №448-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту);

- стягнути з Бюро економічної безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що наказом Бюро економічної безпеки України від 25.10.2022 №448-к ОСОБА_1 звільнено з посади старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту), у зв`язку з прогулом - відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 25.10.2022 без поважних причин. Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом та зазначає, що ОСОБА_1 , 23.09.2022, перебуваючи у відпустці, у зв?язку з поганим самопочуттям звернувся до лікарні, а саме Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №7», де позивачу було відкрито електронний лікарняний №МКСЕ-ЕМНС-Е69К-М6НА від 23.09.2022 у зв?язку із встановленням діагнозу: Гіпертонічний криз неускладнений. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.; 2 ст.; ризик 2. СНО. Екстрасистологічна аретмія. Про відкриття лікарняного, ОСОБА_1 повідомив директора Бюро економічної безпеки України - ОСОБА_2 через WhatsApp. 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 перебував на черговому огляді де йому був встановлений Холтер ЕКГ апарат с подальшою рекомендацією зняття апарату через добу, який був знятий 25 жовтня 2022 року о 11:10 год., що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №6312 ОСОБА_1 25 жовтня 2022 року після зняття Холтер ЕКГ апарату за результатами обстеження в ургентному порядку ОСОБА_1 направлено на подальше лікування у лікаря-кардіолога. 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було продовжено лікарняний лист №8H8H-9МХК-PC5B-EC79 лікарем-кардіологом, де ОСОБА_1 до часу виходу з лікарняного перебував. Так, після виходу з лікарняного, ОСОБА_1 дізнався про наявність наказу №448-к, у зв?язку з чим, позивачем було надано пояснення від 16.11.2022 року, в яких зазначив про обставини у зв`язку з якими ОСОБА_1 був відсутній та зазначив, що з таким трактуванням відповідача, як відсутність на робочому місці без поважних причин протягом 3-х годин (прогул) не погоджується та вважає таке звільнення незаконним. В даному випадку, у роботодавця були наявні відомості про перебування позивача на лікарняному в день звільнення, що виключають неповажні причини відсутності на робочому місці позивача та більше того, відповідач був обізнаний про тривале перебування позивача на лікарняному, оскільки ще з вересня місяця позивач попередив про свою хворобу Директору БЕБ - ОСОБА_2 , однак відповідачем, з невідомих причин прийнято вибіркове та необґрунтоване рішення про відсутність на робочому місці позивача саме 25 жовтня 2022 року, хоча позивач перебував на лікарняному з 23.09.2022 року по 15.11.2022 року. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, та як наслідок, позивача необхідно поновити на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/20448/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

11.01.2023 Окружним адміністративним судом міста Києва зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що старший детектив першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 не прибув на робоче місце з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. 25.10.2022 року, у зв?язку з чим комісією у складі трьох працівників Бюро економічної безпеки України складено акти «Про відсутність на роботі ОСОБА_1 та відсутність інформації про поважні причини його відсутності» від 25.10.2022 у кількості трьох актів - о 10 год. 30 хв., 13 год. 00 хв. та 17 год. 00 хв.. Відсутність Позивача на робочому місці 25 жовтня 2022 року також підтверджується відсутністю фіксації перетину КПП Позивачем в адміністративну будівлю БЕБ. ОСОБА_1 25.10.2022 року не здійснював перетин КІПІ БЕБ за адресою: АДРЕСА_1 (інших адрес здійснення діяльності не зареєстровано), що підтверджується роздруківкою з системи контролю і керування доступом на 25.10.2022 року, а отже, був відсутній на робочому місці 25 жовтня 2022 року. Згідно моніторингу електронного реєстру листків непрацездатності системи Пенсійного фонду України з електронного кабінету БЕБ на 25.10.2022 року встановлено, що лікарняний ОСОБА_1 №5651663-1 було закрито 24 жовтня 2022 року, відомості про відкриття лікарняного 25 жовтня 2022 року в реєстрі були відсутні на дату звільнення та на дату звернення позивача до суду. Одночасно, 25.10.2022 року комісією БЕБ здійснено усі можливі заходи щодо відібрання пояснень у ОСОБА_1 щодо поважних причин відсутності його на роботі протягом дня - 25 жовтня 2022 року за допомогою усієї наявної інформації для комунікації, яку надав ОСОБА_1 під час проходження служби, зокрема, мобільного номеру телефону, однак ОСОБА_1 такі пояснення не надав, як наслідок, комісією складено акт від 25.10.2022 року про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 . Акт від 25.10.2022 року про відмову у наданні пояснень складено у день нез?явлення на роботу ОСОБА_1 . З метою підтвердження інформації, яка була наявна в Реєстрі 25 жовтня 2022 року щодо відсутності листка непрацездатності у ОСОБА_1 , БЕБ звернулося із листом від 1/13/0/16340-22 від 25.11.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з проханням підтвердити інформацію щодо листків непрацездатності Позивача. Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 4 Порядку 328, Електронний реєстр листків непрацездатності формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем інформації, що міститься в ньому. Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві листом від 01.12.2022 року повідомило, що витяг з Електронного реєстру листків непрацездатності з QR-кодом, сформований БЕБ як страхувальником позивача, згідно з чинним законодавством є аналогом паперового документа, підписаного відповідальною особою в органах Пенсійного фонду. Отже, згідно витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності, у Позивача відсутній електронний лікарняний 25 жовтня 2022 року, проте відкритий електронний лікарняний з 26 жовтня 2022 року. Це свідчить, що якщо й відбувся технічний збій, то в Електронному реєстрі листків непрацездатності не відобразився електронний листок непрацездатності тривалістю і календарний день, адже з 26 жовтня 2022 року листок непрацездатності відображений належним чином. В той же час, паперовий листок непрацездатності від 18.11.2022 року серія АЛГ №568212, копія якого надана в додатках до позовної заяви, свідчить про те, що він виданий з 25.10.2022 року по 09.11.2022 року, тобто тривалістю 16 календарних днів. Відповідач вказує, що медичний висновок №8Н8Н-9МХК-РС5В-ТС79 містить період непрацездатності 25.10.2022-30.10.2022, але сформований такий висновок лише 01.11.2022. Отже, такий медичний висновок не може підтверджувати тимчасову непрацездатність 25.10.2022.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

07.03.2023 від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/20448/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду".

07.03.2023 протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Журавлю В.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 13.03.2023 (суддя ОСОБА_7) прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

22.03.2023 та 23.03.2023 представником відповідача через автоматизовану систему «Електронний суд» подано до суду відзив з викладенням правової позиції, яка є аналогічною до зазначеної у відзиві, що надійшов до Окружного адміністративного суду м. Києва 11.01.2023.

27.03.2023 представником відповідача подані до суду матеріали, що слугували підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

25.04.2023 представником позивача подано до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій вказано, що МОЗ наказом від 25.03.2022 р. №522 (зареєстрований у Мін`юсті 01.04.2022 р. за №375/37711) внесло зміни до свого наказу від 01.06.2021 р. №1066, якими відтермінувало з 1 травня 2022 року по 1 січня 2023 року повний перехід на електронні лікарняні. Таким чином, паперові лікарняні будуть видаватись до 1 січня 2023 року у разі, зокрема, виникнення технічних проблем (помилок) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, які призводять до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі більше ніж протягом семи днів з дати створення медичного висновку про тимчасову непрацездатність - до усунення таких проблем (помилок). В період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування у разі відсутності у закладі охорони здоров`я бланків листків непрацездатності та неможливості їх отримання дозволяється за рішенням керівника закладу охорони здоров`я видача листків непрацездатності, роздрукованих на білому аркуші паперу за формою, затвердженою Наказом №532/274/136-ос/1406. При цьому у рядку, де вказується серія бланку, зазначається ЄДРПОУ закладу охорони здоров`я, а де номер бланка - порядковий номер запису у Журналі реєстрації листків непрацездатності. Такий листок непрацездатності вважається документом, що підтверджує факт тимчасової непрацездатності та прирівнюється до листка непрацездатності, виданого на бланку. Позивач не може нести жодної відповідальності через будь-які збої в Електронній системі охорони здоров`я. Саме через ймовірні збої в даній системі, позивач звернувся з заявою для видачі бумажних електронних листів, копії яких також додавались позивачем до позовної заяви. Враховуючи все вище викдадене, позивач вважає, що не міг бути звільнений через прогул, оскільки він фактично перебував на лікарняному, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами.

06.06.2023 представником відповідача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що інформація надана позивачем до позовної заяви суперечить інформації, що міститься в Електронному реєстрі листків непрацездатності, оскільки: листок непрацездатності у паперовому вигляді від 18.11.2022 року серія АЛГ № 568212 свідчить про те, що він виданий лікарем-терапевтом Лисиця (ініціали нерозбірливо) та кардіологом ОСОБА_3 , водночас, у медичному висновку № 8H8H-9MXK-PC5B-TC79 від 01.11.2022, сформованому нібито частково за цей же період, у розділі «Лікар» зазначено лише лікаря-кардіолога ОСОБА_4 ; медичні висновки за період з 23.09.2022 по 24.10.2022 містять посилання на номер запису в Електронному реєстрі листків непрацездатності, медичні ж висновки за періоди починаючи з 25.10.2022 року - не містять такого посилання, хоча згідно витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності у Позивача зареєстрований листок непрацездатності № 5681078-1, дата відкриття - 26.10.2022, дата закриття - 30.10.2022; медичний висновок № 8H8H-9MXK-PC5B-TC79 містить період непрацездатності 25.10.2022-30.10.2022, але сформований такий висновок лише 01.11.2022; згідно витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності, у позивача відсутній електронний лікарняний 25 жовтня 2022 року, проте відкритий електронний лікарняний з 26 жовтня 2022 року, згідно позиції представника позивача відбувся технічний збій, проте, варто звернути увагу, що якщо і відбувся такий збій, то в Електронному реєстрі листків непрацездатності не відобразився електронний листок непрацездатності тривалістю 1 календарний день, адже з 26 жовтня 2022 року листок непрацездатності відображений належним чином. При цьому, паперовий листок непрацездатності від 18.11.2022 року серія АЛГ № 568212, копія якого надана в додатках до позовної заяви, свідчить про те, що він виданий з 25.10.2022 року по 09.11.2022 року, тобто тривалістю 16 календарних днів. Таким чином, позиція, викладена у відповіді на відзив, жодним чином не спростовує вказані вище факти та свідчить про суперечливість наданих доказів до позову.

Відповідач просив зупинити провадження у справі до прийняття судового рішення у кримінальному провадженні від 06.12.2022 №0002686.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 03.07.2023 (суддя ОСОБА_7) перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

24.07.2023 представником відповідача через автоматизовану систему «Електронний суд» подані додаткові пояснення, в яких викладено аналогічну правову позицію, що була заявлена у відзиві та відповіді на відзив.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023 за № 949/0/15-23 ОСОБА_5 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями в зв`язку зі звільненням судді з посади - адміністративну справу №640/20448/22 розподілено судді Донцю В.А., відрядженого до Київського окружного адміністративного суду на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 №938/0/15-23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 08.11.2023 прийняти до провадження адміністративну справу №640/20448/22 суддею Київського окружного адміністративного суду Донцем В.А. та призначено підготовче засідання.

06.12.2023 відповідачем подані додаткові пояснення, в яких вказано, що зважаючи на той факт, що позивач не складав присягу державного службовця, йому не присвоєно ранг державного службовця та оплата заробітної плати здійснювалась не у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів», ОСОБА_1 є таким, що не набув статусу державного службовця і на нього не можуть поширюватися вимоги Закону України «Про державну службу». Відповідач вказує, що медичний висновок №8H8H-9МХК-РС5В-ТС79 від був з 25.10.2022 по 30.10.2022 року, по-перше, сформований тільки 01.11.2022 в той час коли період непрацездатності був з 25.10.2022 по 30.10.2022, по-друге, медичний висновок №8H8H-9МХК-РС5В-ТС79 від 01.11.2022 (за період непрацездатності з 25.10.2022 по 30.10.2022) не містить номеру запису в Електронному реєстрі листків непрацездатності, що вкотре може свідчити про його «фіктивність», по-третє, медичний висновок №8H8H-9МХК-РС5В-ТС79 від 01.11.2022 (за період непрацездатності з 25.10.2022 по 30.10.2022) виданий лікарем-кардіологом ОСОБА_3 , в той час коли паперовий листок непрацездатності було видано лікарем-терапевтом Лисиця та кардіологом ОСОБА_3 . В четверте, відповідно до пункту 7 Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров?я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров?я від 01.06.2021 №1066 (далі - Порядок) дозволяється формування лікуючим лікарем медичних висновків в Реєстрі, зокрема, не пізніше п?яти днів з дати встановлення лікуючим лікарем факту тимчасової непрацездатності особи, у разі недоступності електронної медичної інформаційної системи або неможливості обміну даними між електронною медичною інформаційною системою та центральною базою даних електронної системи охорони здоров?я через їхню технічну несправність, або у разі відсутності відповідної технічної можливості в електронній системі охорони здоров?я. У таких випадках період тимчасової непрацездатності особи, що міститься в медичному висновку, що внесений до Реєстру після усунення технічних несправностей, має відповідати періоду, який був визначений лікарем під час встановлення факту тимчасової непрацездатності особи. Таким чином, медичний висновок №8H8H-9МХК-РС5В-ІС79 від 01.11.2022 (за період непрацездатності з 25.10.2022 по 30.10.2022) було сформовано з порушенням п`ятитиденого терміну його формування (сформовано на 7й день), що додатково може свідчити як про його «фіктивність», так і листка непрацездатності позивача від 18.11.2022 року Серії АГ №568212. Відповідач вважає, що у керівника державного органу відсутні законодавчі підстави поновлення працівника на посаді державної служби за умови, якщо такий працівник вже перебуває у трудових відносинах (після звільнення), оскільки при поновленні на роботі за рішенням суду працівнику виплачується середній заробіток за час вимушеного прогулу, який є заробітною платою, в той час коли він отримує заробітну плату за основним місцем роботи. В такому випадку, прослідковуються порушення Закону 1700-VII, зокрема, щодо заборони займатися іншою оплачуваною діяльністю працівника, який поновлюється і одночасно працює на інші роботі.

13.12.2023 представником відповідача подані додаткові пояснення, в яких зазначено про обов`язок працівника повідомити роботодавця про тимчасову непрацездатність шляхом надання листка непрацездатності. Позивач, перебуваючи на лікарняному з 23.09.2022 по 15.11.2022 листок непрацездатності в паперовому вигляді за 25.10.2022 не надав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 13.12.2023 визнано обґрунтованою заяву про самовідвід судді Донця В.А. Відведено суддю Донця В.А. від розгляду адміністративної справи №640/20448/22 та передано адміністративну справу №640/20448/22 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/20448/22 передано 25.12.2023 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 справу прийнято до провадження судді Парненко В.С. та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.01.2024.

В підготовче засідання, призначене на 31.01.2024, з`явились представники сторін. Судом протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про проведення закритого підготовчого засідання як передчасного. Судом оголошено перерву в підготовчому провадженні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

20.03.2024 представником відповідача подані додаткові пояснення, в яких зазначено, що згідно обґрунтувань позовної заяви та додаткових пояснень, день звільнення 25.10.2022 одночасно мав бути і днем відпустки і днем тимчасової непрацездатності, підтвердженої паперовим листком непрацездатності від 18.11.2022 серії АЛГ №568212. Такі твердження свідчать про невизначеність позивача щодо конкретних підстав, з якого він вважає оскаржуваний наказ протиправним.

20.03.2024 представником Бюро економічної безпеки України подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у Державної податкової служби України відомості щодо джерел та сум отримання доходів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 26.10.2022 по день винесення рішення.

В наступне підготовче засідання, призначене на 20.03.2024, з`явились представники сторін. Судом оголошено перерву в підготовчому провадженні до 15.05.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 клопотання Бюро економічної безпеки України про витребування доказів в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправним наказу про звільнення та зобов`язати вчинити певні дії - задоволено. Витребувано у Державної податкової служби України відомості щодо джерел та сум отримання доходів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 26.10.2022 по день винесення рішення.

10.06.2024 Державною податковою службою України подані до суду витребувані документи.

В судове засідання, призначене на 12.06.2024, прибули представники сторін, підтримали обрані правові позиції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 18.11.2021 №29-к прийнятий на службу до Бюро економічної безпеки України на посаду старшого детектива першого відділу детективів Управління захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Департаменту детективів, по переводу з Державної фіскальної служби України, з посадовим окладом згідно із штатним розписом у розмірі 46244 гривень на місяць, як переможець конкурсу.

Згідно Наказу Бюро економічної безпеки України від 27.06.2022 року №210-к був переведений на посаду старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту).

Наказом Бюро економічної безпеки України від 25 жовтня 2022 року №448-к ОСОБА_1 звільнено з 25 жовтня 2022 року із займаної ним посади старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) у зв?язку з прогулом - відсутності на роботі більше трьох години протягом робочого дня 25 жовтня 2022 року без поважних причин, відповідно до пункту 4 статті 40, статті 147 Кодексу законів про працю України, відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

У якості підставі винесення даного наказу зазначено: Доповідна записка керівника Управління персоналу №354/13-04-15 від 25.10.2022 року, акти від 25.10.2022 року «Про відсутність на роботі ОСОБА_1 та відсутності інформації про поважні причини його відсутності», акт від 25.10.2022 «Про відмову від надання пояснень».

Не погоджуючись з наказом про звільнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.

Правову основу діяльності БЕБ становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, Закон України "Про Бюро економічної безпеки України" та інші закони України, а також прийняті відповідно до них нормативно-правові акти.

Відповідно до Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» Бюро економічної безпеки України є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження через центральний апарат і територіальні управління.

Територіальні управління Бюро економічної безпеки України є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Територіальні управління Бюро економічної безпеки України утворюються, реорганізовуються та ліквідовуються Кабінетом Міністрів України.

Структура Бюро економічної безпеки України може включати підрозділи детективів, інформаційно-аналітичні, оперативно-технічні та інші підрозділи.

Структура, штатний розпис Бюро економічної безпеки України, положення про структурні підрозділи центрального апарату та територіальних управлінь, посадові інструкції працівників Бюро економічної безпеки України затверджуються Директором Бюро економічної безпеки України.

Гранична чисельність працівників центрального апарату і територіальних управлінь Бюро економічної безпеки України становить не більше 4 тисяч осіб.

Відповідно до Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» стаття 19 визначає, що до працівників Бюро економічної безпеки України належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України.

Служба в Бюро економічної безпеки України є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком громадян України. Час проходження служби в Бюро економічної безпеки України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Трудові відносини працівників Бюро економічної безпеки України регулюються цим Законом, законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кодексу Законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, крім звільнення за п. 5 цієї статті: нез?явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки у зв?язку з вагітністю та пологами, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) в разі певного захворювання.

За працівниками, які втратили працездатність у зв?язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Тобто неможливо звільнити працівника під час перебування на лікарняному у зв?язку з тимчасовою втратою працездатності за ініціативою власника або уповноваженого ним органу.

В інших випадках відповідно до вимог ст. 38 Кодексу Законів про працю України, згідно з якою працівник має право розірвати трудовий договір, коли він сам є ініціатором звільнення, попередивши про це власника або уповноважений ним орган за два тижні, таке звільнення допускається під час перебування його на "лікарняному" у зв?язку з тимчасовою втратою працездатності, оскільки ця норма чинного законодавства не містить будь-якої заборони.

Також можливе звільнення працівника під час перебування його на "лікарняному" у зв?язку з тимчасовою втратою працездатності за угодою сторін згідно з ч. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваним наказом, звільнення позивача відбулося, зокрема за регулювання Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Так, цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб?єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав свобод людини i громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування" , інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Стаття 4. Закону визначає особливості розірвання трудового договору з ініціативи працівника:

1. У зв?язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров?я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об?єктах критичної інфраструктури).

Згідно статті 5 Закону особливості розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця визначає наступне:

1. У період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв?язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

2. У період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Проаналізувавши оскаржуваний наказ, судом встановлено, що в даному випадку, в наказі про звільнення ОСОБА_1 від 25.10.2022 №448-к чітко вказана підстава звільнення, а саме - у зв?язку з прогулом, відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 25 жовтня 2022 року без поважних причин.

За змістом вказаного наказу підставами для звільнення позивача саме за пунктом 4 статті 40 К3пП України стали доповідна записка керівника Управління персоналу Nє354/13-04-15 від 25.10.2022 року, акти від 25.10.2022 року «Про відсутність на роботі ОСОБА_1 та відсутності інформації про поважні причини його відсутності», акт від 25.10.2022 «Про відмову від надання пояснень».

Досліджуючи обставини прийняття спірного наказу, судом встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2022, перебуваючи у відпустці, у зв?язку з поганим самопочуттям звернувся до лікарні, а саме Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №7», де позивачу було відкрито електронний лікарняний №МКСЕ-ЕМНС-Е69К- М6НА від 23.09.2022, у зв?язку із встановленням діагнозу: Гіпертонічний криз неускладнений. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.; 2 ст.; ризик 2. СНО. Екстрасистологічна аретмія.

Про відкриття лікарняного, ОСОБА_1 повідомив директора Бюро економічної безпеки України - ОСОБА_2 через WhatsApp, що не заперечується сторонами спору.

24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 перебував на черговому огляді, де йому був встановлений Холтер ЕКГ апарат с подальшою рекомендацією зняття апарату через добу, який був знятий 25 жовтня 2022 року о 11:10 год., що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №6312 ОСОБА_1

25 жовтня 2022 року після зняття Холтер ЕКГ апарату за результатами обстеження в ургентному порядку ОСОБА_1 направлено на подальше лікування у лікаря-кардіолога.

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було продовжено лікарняний лист №8Н8-9-РС5В-ЕС79 лікарем-кардіологом, де ОСОБА_1 до часу виходу з лікарняного перебував.

Так, після виходу з лікарняного, ОСОБА_1 були надані пояснення від 16.11.2022, в яких зазначив про обставини у зв`язку з якими ОСОБА_1 був відсутній та зазначив, що з таким трактуванням відповідача, як відсутність на робочому місці без поважних причин протягом 3-х годин (прогул) не погоджується та вважає таке звільнення незаконним.

В матеріалах справи наявні листки непрацезданості, видані Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №7»:

- серії АЛГ №568211, відкритий з 23.09.2022 по 24.10.2022, стати до роботи 25.10.2022;

- серії АЛГ №568212, відкритий з 25.10.2022 по 09.11.2022, стати до роботи 10.11.2022;

- серії АЛГ №568213, відкритий з 10.11.2022 по 15.11.2022, стати до роботи 16.11.2022.

Обґрунтовуючи правомірність прийняття спірного наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 25.10.2022 року не здійснював перетин КПП БЕБ за адресою: АДРЕСА_1 (інших адрес здійснення діяльності не зареєстровано), що підтверджується роздруківкою з системи контролю і керування доступом на 25.10.2022 року, а отже, був відсутній на робочому місці 25 жовтня 2022 року.

Згідно моніторингу електронного реєстру листків непрацездатності системи Пенсійного фонду України з електронного кабінету БЕБ на 25.10.2022 року встановлено, що лікарняний ОСОБА_1 № 5651663-1 було закрито 24 жовтня 2022 року, що підтверджується роздруківкою з бази електронного кабінету БЕБ в ПФУ, відомості про відкриття лікарняного 25 жовтня 2022 року в реєстрі були відсутні на дату звільнення позивача.

Відповідач вказує, що позивачем в обґрунтування правомірності своєї відсутності на робочому місці було надано листок непрацездатності від 18.11.2022 року серія АЛГ №568212, який начебто виданий з 25.10.2022 року по 09.11.2022 року, проте вказаний листок непрацездатності не може слугувати беззаперечним доказом законної підстави відсутності позивача на робочому місці, оскільки такий листок непрацездатності було видано з порушеннями, а саме: виданий всупереч законодавчій забороні видавати паперові листки непрацездатності.

Надаючи правову оцінку позиції відповідача, суд вказує, що позивач 18 листопада 2022 року звернувся із заявою на ім`я директора КМП «Київська міська клінічна лікарня №7» ОСОБА_6 із проханням видати паперовий лікарняний листок у зв`язку із некоректною роботою електронної бази, що за собою потягнуло невідображення перебування на лікарняному 25 жовтня 2022 року.

У зв`язку з чим, позивачу було видано листок непрацездатності серії АЛГ №568212, відкритий з 25.10.2022 по 09.11.2022 в паперовому вигляді.

Стосовно доводів відповідача щодо неналежності паперового листка непрацездатності як підтвердження перебування ОСОБА_1 на лікарняному, суд зазначає, що пунктом 5 наказу Міністерства охорони здоров`я від 01.06.2021 № 1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки», який зареєстрований в Мін`юсті за № 728/36350 від 02 червня 2021 року (далі - наказ МОЗ 1066), встановлено, що з 01 жовтня 2021 року всі заклади охорони здоров`я обов`язково здійснюють формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність у Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого підпунктом 1 пункту 1 цього наказу.

Згідно пункту 8 цього наказу, із 01 жовтня 2021 року видача листків непрацездатності у паперовому вигляді забороняється, крім шести вичерпних випадків:

1) продовження та закриття листків непрацездатності, що були видані особам до 01 жовтня 2021 року;

2) спливу строку, протягом якого лікуючий лікар може внести зміни до медичного висновку про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я. У такому випадку рішення про видачу листка непрацездатності приймає лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, а за її відсутності керівник закладу;

3) застрахованій особі протягом двох місяців з дня народження дитини, зазначеного у свідоцтві про народження дитини - на підставі цього свідоцтва та рішення суду про усиновлення дитини;

4) виникнення технічних проблем (помилок) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, які призводять до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі більше ніж протягом семи днів з дати створення медичного висновку про тимчасову непрацездатність - до усунення таких проблем (помилок);

5) зупинення в умовах воєнного стану доступу користувачів електронної системи охорони здоров`я до центральної бази даних електронної системи охорони здоров`я;

6) порушення строків звернення пацієнта для продовження випадку тимчасової непрацездатності, якщо це порушення сталося внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану, а також за умови, що на дату звернення за медичною та/або реабілітаційною допомогою пацієнт залишається непрацездатним відповідно до результатів проведеної експертизи тимчасової непрацездатності та висновку лікуючого лікаря про тимчасову непрацездатність зазначеного пацієнта. У такому випадку рішення про видачу листка непрацездатності як продовження раніше виданого з дати наступної за датою завершення періоду непрацездатності, засвідченого раніше виданим листком непрацездатності, приймає лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, а за її відсутності керівник закладу.

МОЗ наказом від 25.03.2022 р. №522 (зареєстрований у Мін`юсті 01.04.2022 р. за №375/37711) внесло зміни до свого наказу від 01.06.2021 р. №1066, якими відтермінувало з 1 травня 2022 року по 1 січня 2023 року повний перехід на електронні лікарняні.

Таким чином, паперові лікарняні будуть видаватись до 1 січня 2023 року у разі:

1) продовження та закриття листків непрацездатності, що були видані особам до 1 жовтня 2021 року;

2) спливу строку, протягом якого лікуючий лікар може внести зміни до медичного висновку про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я. У такому випадку рішення про видачу листка непрацездатності приймає лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, а за її відсутності керівник закладу;

3) застрахованій особі протягом двох місяців з дня народження дитини, зазначеного у свідоцтві про народження дитини - на підставі цього свідоцтва та рішення суду про усиновлення дитини;

4) виникнення технічних проблем (помилок) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, які призводять до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі більше ніж протягом семи днів з дати створення медичного висновку про тимчасову непрацездатність - до усунення таких проблем (помилок).

5) зупинення у встановленому порядку в умовах воєнного стану доступу користувачів електронної системи охорони здоров`я до центральної бази даних електронної системи охорони здоров`я.

В період дії воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування у разі відсутності у закладі охорони здоров`я бланків листків непрацездатності та неможливості їх отримання дозволяється за рішенням керівника закладу охорони здоров`я видача листків непрацездатності, роздрукованих на білому аркуші паперу за формою, затвердженою Наказом №532/274/136-ос/1406.

При цьому у рядку, де вказується серія бланку, зазначається ЄДРПОУ закладу охорони здоров`я, а де номер бланка - порядковий номер запису у Журналі реєстрації листків непрацездатності.

Такий листок непрацездатності вважається документом, що підтверджує факт тимчасової непрацездатності та прирівнюється до листка непрацездатності, виданого на бланку.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальності через будь-які збої в Електронній системі охорони здоров`я.

Саме через ймовірні збої в даній системі, позивач звернувся з заявою для видачі паперових електронних листів, копії яких додані позивачем до позовної заяви.

Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що позивач не міг бути звільнений через прогул, оскільки він фактично перебував на лікарняному, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами.

Таким чином, перебування ОСОБА_1 на лікарняному 25.10.2022 підтверджується належним чином складеним листком непрацезданості серії АЛГ №568212, відкритий з 25.10.2022 по 09.11.2022, виданим КМП «Київська міська клінічна лікарня №7».

Суд звертає увагу відповідача, що при складанні листка непрацездатності у випадку наявності певних недоліків, таких як незазначення посади або ПІБ лікаря, відповідальність несе лікарня.

До позивача не може бути застосована відповідальність у вигляді звільнення, якщо ним підтверджено перебування на лікарняному листком непрацездатності, виданим уповноваженим медичним закладом.

Відповідачем в додаткових поясненнях від 24.07.2023 зазначено, що 06.12.2022 року слідчим зареєстровано кримінальне провадження № 0002686 за заявою БЕБ про скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України з приводу можливого підроблення листка непрацездатності, виданого позивачу та який долучено до матеріалів справи щодо підтвердження законності його відсутності 25.10.2022.

Проте, суду не надано доказів визнання в установленому законом порядку листка непрацездатності серії АЛГ №568212, відкритого з 25.10.2022 по 09.11.2022, виданого КМП «Київська міська клінічна лікарня №7» підробленим, відтак, він є належним доказом перебування ОСОБА_1 на лікарняному 25.10.2022.

Відтак, в силу ч.3 ст. 40 КЗпП України, а саме не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності, відповідачем протиправно звільнено ОСОБА_1 з посади у період перебування його на лікарняному.

Як наслідок, наказ Бюро економічної безпеки України від 25 жовтня 2022 р. №448-к «Про звільнення ОСОБА_1 » підлягає скасуванню як протиправний.

Стосовно доводів відповідача про неналежне повідомлення про перебування позивача на лікарняному, не спростовує заборони, встановленої ч.3 ст. 40 КЗпП України, про неможливість звільнення працівника у період перебування його на лікарняному.

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 21 та частини першої статті 23 Загальної декларації прав людини кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Частиною другою статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначених у частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, отже встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд приймає рішення про поновлення працівника на попередній роботі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №817/3431/14.

Оскільки, наказ від 25 жовтня 2022 р. №448-к «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, позивач підлягає поновленню на посаді старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) з дати звільнення - 25.10.2022.

Щодо позовних вимог про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Спірний наказ 25 жовтня 2022 р. №448-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) прийнято з 25.10.2022, суд розраховує з цієї дати суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тривалість днів вимушеного прогулу складає 427 робочих днів (з 25.10.2022 по 12.06.2024).

Відповідної до наданої Бюро економічної безпеки України довідки про доходи від 05.12.2022 №45/01-Ф середньоденна заробітна плата позивача складає 2 635,38 грн.

Отже стягненню з Бюро економічної безпеки України на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.10.2022 по 12.06.2022 (день постановлення рішення суду про поновлення позивача на посаді) у розмірі 1 125 307,26 грн. (2 635,38 грн х 427 робочих днів), з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до наданої інформації Державною податковою службою України ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу не отримував доходів у вигляді заробітної плати від інших роботодавців, що підтверджєуться довідкою про доходи, отримані від податкових агентів за період з 4 кв. 2022 року по 1 кв. 2024 року.

Стосовно негайного виконання рішення суду в частині, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, що складає суму у розмірі 57 978,36 грн (2 635,38 грн х 22 робочих дня).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бюро економічної безпеки України (вул. Шолуденка, 31, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Бюро економічної безпеки України від 25.10.2022 №448-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Бюро економічної безпеки України поновити ОСОБА_1 на посаді старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) з 25.10.2022.

Стягнути з Бюро економічної безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.10.2022 по 12.06.2022 у розмірі 1 125 307,26 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого детектива першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги (на правах Управління в складі Департаменту) Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) з 25.10.2022 та в частині стягнення з Бюро економічної безпеки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 57 978,36 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2024 року.

Суддя Парненко В.С.