Справа № 160/9657/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2024 рокуСправа № 160/9657/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпро справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до В.о.начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Мігільової Таміли Михайлівни про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови.
Ухвалою суду від 19.04.2024 року позовну заяву залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 19.04.2024 року, позивач виправив вказані недоліки у зазначений судом строк та надав уточнений позов, в якому відповідачем визначив Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та просить:
визнати бездіяльність Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального Управління МЮУ (м. Одеса) в особі виконуючої обов`язки начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , що стосується непроведення перевірки законності прийняття від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі постанови № 6458572, серія ЕАР та відкриття 13.09.2023 року виконавчого провадження № 72764171 - протиправною;
визнати протиправною та скасувати постанову Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південного міжрегіонального Управління МЮУ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 72764171 від 13.09.2023 року з примусового виконання постанови полку патрульної поліції в м. Кривому Розі № 6458572.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальником Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області в порушення вимог законодавства не проведено перевірку законності виконавчого провадження, чим порушуються права позивача.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, 13.09.2023 року старшим державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Новіковою А.О. було прийнято постанову про відкриття ВП № 72764171 про примусове виконання постанови полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області від 26.01.2023 року № 6458572 серія ЕАР про стягнення штрафу в розмірі 680,00 грн. за порушення ПДР.
Не погоджуючись з такою постановою позивачем подано 01.11.2023 року скаргу на ім`я в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Мігільова Т.М. з проханням: скасувати постанову старшого державного виконавця Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Новікової А.О. від 13.09.2023 року рол відкриття ВП № 72764171 про примусове стягнення з мене штрафу в розмірі 680,00 грн.
29.03.2024 року позивачу вручено лист в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Мігільова Т.М. в якому зазначено, з посиланням на ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», про необхідність звернутись до суду щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Позивач в позовній заяві зазначає про допущені порушення при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 72764171 від 13.09.2023 року у зв`язку з чим, в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Мігільова Т.М. повинен був здійснити перевірку виконавчого провадження та за результатами перевірки, з урахуванням вимог п.7 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, скасувати постанову.
Тобто, підлягають дослідженню та перевірці виконання або невиконання вимог законодавства в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області під час розгляду скарги позивача.
Так, суд зазначає, що в рамках ВП № 72764171 позивач має статус боржника.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У частині третій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Згідно п.2 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Таким чином, діючим законодавством чітко передбачено, що зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть звернутися стягувач та інші учасники виконавчого провадження, крім боржника.
Крім того, суд звертає увагу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/177/287/18 від 23.07.2018 року, яке надано позивачем, в якому предметом розгляду були виконавчий документ та постанова про відкриття виконавчого провадження та відповідні дії державного виконавця, а не бездіяльність начальника відділу під час розгляду скарги.
На підтвердження цього, суд звертає увагу на ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» в якій зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (в даному випадку постанови патрульної поліції) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Також суд враховує положення Висновку N11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи позивача, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.
Згідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя О.В. Єфанова