Справа № 160/26976/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/26976/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/26976/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті рішення про зняття із військового обліку ОСОБА_1 у зв`язку із виїздом на постійне проживання за кордон на підставі заяви від 05.04.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповіді від 03.05.2023 року вхідний № 2477;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про зняття із військового обліку у зв`язку із виїздом на постійне проживання за кордон та прийняти рішення про зняття ОСОБА_1 із військового обліку у зв`язку із виїздом на постійне проживання за кордон та прийняти на зберігання військово-обліковий документ і видати Довідку на військовозобов`язаного який виїжджає за кордон за Додатком 4 до Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу (пункт 4 розділу II) Наказу МОУ № 206 від 10.04.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на незгоду з неприйняттям відповідачем рішення про зняття з військового обліку за його заявою від 05.04.2023, а відповідь відповідача є протиправно. Також зазначає, що ГУ ДМС у Дніпропетровській області було прийнято позитивне рішення про надання йому Дозволу на виїзд до Німеччини на постійне місце проживання. З метою зняття з реєстрації місця проживання у встановленому законом порядку позивач вчиняє дії щодо зняття його з військового обліку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач, подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Скаржник зазначає про процесуальні порушення норм КАС України стосовно реєстрації відповідача в Електронному суді, подачі відзиву, надання строків відповіді на відзив. Також вказує, що не спростовано у ході розгляду справи протиправна відмова відповідача у знятті позивача з військового обліку. Також не відповідає дійсності, що позивач не з`являвся особисто до органів ТЦК.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

Позивачем подано відповідь на відзив в якій зокрема вказує на те, що неодноразово особисто звертався до відповідача для вирішення питання зняття з військового обліку, проте отримував відмову у написанні заяви.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області відносно позивача прийнято повідомлення № 1201.4.1-2/588/1201.4.1-22 від 29.12.2022 року про прийняття позитивного рішення щодо виїзду на постійне місце проживання до Німеччини для громадянина України. Вказаним повідомленням позивача поінформовано про те, що необхідно:

- зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні;

- надати територіальному органу ДМС паспорт громадянина України і паспорт(и) громадянина України для виїзду за кордон для проставляння в них штампа про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання;

- отримати довідку органу державної фіскальної служби про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов`язань з такого податку, яка подається до органів митного контролю під час перетинання митного кордону України та є підставою для проведення митних процедур України.

Строк дії рішення від 29.12.2022 до 29.06.2023.

Також, листом №Ш-577/6/1201-23/1201.4.1/16252-23 від 21.08.2023 року Головне Управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повідомило позивача, що з метою виконання прийнятого рішення, та подальшого проставлення в паспорті громадянина України та паспорті громадянина України для виїзду за кордон відповідних штампів про оформлення документів для виїзду за кордон, ураховуючи вимоги Порядку необхідно знятись із зареєстрованого місця проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Після зняття з реєстраційного обліку звернутись до ГУДМС у Дніпропетровській області за місцем прийнятого рішення, як передбачено пунктом 6 розділу IV Порядку.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.04.2023 в якій зазначив, що на підставі Дозволу про прийняття позитивного рішення щодо виїзду за кордон на постійне проживання до Німеччини від ГУДМС України у Дніпропетровській області за №1201.4,1-21588/1201.4.1-22 від 29.12.2022р., для громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ст.37 п.5 2) абзац третій, а також ПКМУ від 30.12.2022р. №1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів п.22, 29, 53, 79, а також Додатку 2 до Порядку п. 1 6) підлягає зняттю з військового обліку, як особа яка вибуває на строк більше трьох місяців за межі України, та як особа яка вибуває за межі України до іншої країни на постійне проживання. Просив, згідно Правил та Порядку військового обліку військовозобов`язаних, зняти ОСОБА_1 з військового обліку, на якому перебуває з 15.02.23р. у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №уп/2477 від 03.05.2023 року, повідомлено позивача про те, що для отримання дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виїзду за кордон рекомендовано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 заповнити встановленого зразку письмову заяву про зняття з військового обліку, до заяви долучити дозвіл на виїзд, посвідку на постійне місце проживання або паспорт іншої держави.

05.05.2023р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою в якій просив повідомити весь перелік документів для зняття з військового обліку військовозобов`язаних, які вибувають за межі України на постійне проживання відповідно до чинного законодавства.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/2577 від 10.05.2023 року, повідомлено позивача про те, що згідно зі статтею 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, надання будь-яких довідок (повідомлень) про виїзд за межі України на постійне місце проживання не є підставою для зняття або виключення з військового обліку військовозобов`язаного у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Також повідомлено, що при наданні позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_5 довідки про припинення громадянства України запит позивача буде розглянутий у встановленому порядку згідно зі статтею 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за його заявою від 05.04.2023р., звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що за наслідками розгляду даної справи, судом не встановлено прийняття відповідачем рішення про відмову у знятті позивача з військового обліку, а отже відсутня і бездіяльність останнього.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Так, спірним у справі є бездіяльність відповідача щодо неприйняття ним рішення про зняття позивача з військового обліку за його заявою від 05.04.2023.

Підставою для направлення позивачем заяви від 05.04.2023 послугувало прийняття Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області 29.12.2022 позитивного рішення щодо виїзду на постійне місце проживання до Німеччини для громадянина України ОСОБА_1 .

Для виконання зазначеного рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області проінформувало, що позивачу для завершення процедуру оформлення виїзду за кордон на постійне проживання у відповідності до норм законодавства позивачу необхідно знятись з військового обліку та із зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до приписів ст. 33 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі також Закон №2232-ХІІ) військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально- якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно ч.4 ст. 73 Закону №2232-ХІІ, у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджений воєнний стан в Україні, який був подовжений неодноразово та триває і дотепер.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 37 Закону №2232-ХІІ, в редакції на час виникнення правовідносин, зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України з військового обліку військовозобов`язаних які вибули на строк більше трьох місяців за межі України.

Вказана норма передбачає зняття з військового обліку осіб, які вибули за межі України.

Проте матеріали справи не містять доказів, що позивач вибув з території України.

Постановою, Кабінету Міністрів України N 1487, 30.12.2022, затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487).

Відповідно до п. 53 зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які виїжджають за кордон на строк більше трьох місяців, здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки з документами, що підтверджують виїзд за кордон.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач поштою направив заяву від 05.04.2023 про зняття його з військового обліку з підстав виїзду за кордон на строк більше трьох місяців. (а.с. 22-24, 30)

Вказана заява не містить зазначень про прибуття (раніше) особисто до органу ТЦК для вирішення вказаного у ній питання, як і позов не містить доводів про це.

Відповідачем вказану заяву отримано 20.04.2023 та надано відповідь листом від 03.05.2023. У цій відповіді зазначено зокрема про необхідність особисто прибути до відповідача для вирішення порушеного питання. (а.с. 25-27).

Враховуючи предмет та підстави позову та зазначені норми законодавства, що регулюють спірне питання, є вірними висновки суду першої інстанції, що лист надісланий позивачем поштовим зв`язком не є підставою для зняття з військового обліку та порушує встановлену чинним законодавством процедуру зняття з військового обліку.

У відповіді на звернення позивача від 05.04.2923 позивачу було рекомендовано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 та його зміст не містить відмову у вирішенні порушеного питання.

Враховуючи зазначене, у ході розгляду справи не встановлена бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення в межах спірних правовідносинах за заявою позивача від 05.04.2023.

Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції та позивача на інші заяви та звернення до відповідача та відповідь, враховуючи предмет та підстави позову.

Також суд апеляційної інстанції не надає оцінку доводам скаржника щодо порядку здачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, враховуючи не встановлення відмови відповідачем у вирішення питання зняття з військового обліку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивачки.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року в адміністративній справі №160/26976/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник