Справа № 480/4285/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2024 року Справа № 480/4285/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4285/23 за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції Лисенка Євгена Володимировича, старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області в особі полковника поліції ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до капітана поліції ОСОБА_3 , старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області (далі - відповідач 1), Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області в особі полковника поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), в якій з урахуванням заяви від 06.11.2023 та уточнених позовних вимог просить:
- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 щодо відмови засвідчити своїм підписом, як посадової особи Національної поліції України, відібраних ним у ОСОБА_1 17.09.2022 року пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 113342;
- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 оформити, у відповідності з висновками суду, пояснення ОСОБА_1 від 17.09.2022 року;
- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дії начальника Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області полковника поліції ОСОБА_2 щодо відмови за зверненням ОСОБА_1 від 23.03.2023 року у наданні з Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області витягу з зазначенням змісту зробленого ОСОБА_1 запису від 17.09.2022 року, оскільки ОСОБА_2 протиправно вважає, що цей запис вчинений ОСОБА_1 має ознаки службової інформації;
- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шдяхом зобов`язання начальника Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області полковника поліції ОСОБА_2 розглянути звернення ОСОБА_1 від 23.03.2023 року зареєстроване за вх. № С-78, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, які будуть прийняті за результатами розгляду цього позову;
- допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність керівництва ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області в особі її керівника ОСОБА_2 , яке не прийняло ніяких мір та рішень за поданою ОСОБА_1 письмовою заявою щодо необхідності предоставлення правової допомоги необхідної в зв`язку з наявними порушеннями під час складання 17.09.2022 року протоколу серія ВАВ № 113342;
- в разі необхідності, вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити порушені права ОСОБА_1 шляхом відновлення його порушених прав, виходячи з виявлених в ході судового розгляду обставин;
- з урахуванням правових позицій міжнародних та національних судових органів, допустити найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом встановлення справедливого розміру спричиненої протиправними діями та допущеною бездіяльністю моральної шкоди, а саме стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 9960000 грн. моральної шкоди, завданої протиправними діями та допущеною бездіяльністю старшого ДОП СДОП ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській обл. капітана поліції Лисенко Є.В. та начальника Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області полковника поліції ОСОБА_2 ;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення, що буде прийняте за наслідками розгляду цього позову.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2022 капітаном поліції ОСОБА_3 , старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області було складено протокол про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правоопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Позивач стверджує, що під час складання протоколу старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП було допущено протиправні дії, зокрема останній відмовився засвідчити своїм підписом пояснення позивача щодо вчиненого правопорушення.
Вважаючи, що посадовою особою не буде долучено вказані пояснення до матеріалів провадження, позивач 17.09.2022 зробив відповідний запис у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області.
З метою підтвердження здійсненння вказаного запиту позивач звернувся до начальника Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області із заявою від 17.03.2023 про надання копію аркуша з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, однак листом від 20.03.2023 № С-72 Шоскинське РУП ГУНП в Сумській області повідомило, що запитуваний документ містить службову інформацію, відтак у задоволенні його заяви було відмовлено.
Зважаючи на те, що запитувана інформація дійсно може містити особисті дані осіб, які були 17.09.2022 доставлені, відвідали або були запрошені до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, позивач 23.03.2023 повторно звернувся до начальника Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області із заявою від 17.03.2023 про надання витягу зі сторінки Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, в частині, що стосується зробленого позивачем запису. Проте, листом від 28.03.2023 № С-78 Шоскинське РУП ГУНП в Сумській області повідомило, що запитуваний документ містить службову інформацію, відтак у задоволенні зяави позивачу було відмовлено.
Водночас, на переконання позивача, витяг із журналу, в частині, що стосується зробленого позивачем запису, не містить службової інформації, відтак відмова Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області у наданні запитуваного документу є протиправною.
Також, позивач зазначає, що начальником Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області було допущено протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів щодо надання правової допомоги на прохання позивача. Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2022, посадовою особою не було роз`яснено права, про що міститься запис у протоколі у розділі "Заяви і клопотання". Проте, будь яких заходів щодо забезпечення права позивача на правову допомогу не було вжито.
Позивач стверджує, що внаслідок незаконних, протиправних та цинічних дій з позбавлення його права на захист під час складання протоколу про адміністративне правоопорушення та права на належний розгляд звернення йому завдано моральних страждань, розчарувань та незручностей, що зумовило необхідність його звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 15.05.2023 позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою суду від 06.06.2023 заяву ОСОБА_1 про продовження строку залишення позовної заяви без руху - задоволено. Продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою суду від 31.08.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Копія ухвали про відкриття провадженя разом з копією позовної заяви була направлена відповідачу 1 та відповідачу 2. Проте, відповідачі не скористалися правом на подання заперечень.
Ухвалою суду від 13.09.2023 залучено до розгляду справи № 480/4285/23 як другого відповідача - Головне управління Національної поліції в Сумській області.
Від Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач 3) надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що у період з 02.09.2022 по 14.09.2022 у старшого дільничного офіцера поліції ДОП ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 на розгляді перебувало звернення гр. ОСОБА_4 за фактом сварки, яку вчинив ОСОБА_1 з працівниками Шосткинського територіального центру соціального обслуговування. За результатом перевірки ОСОБА_3 було прийнято рішення про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). У зв`язку із необхідністю повторно опитати ОСОБА_1 та скласти протокол за ст. 173 КУпАП 16.09.2022 по телефону ОСОБА_1 було запрошено до адміністративної будівлі Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за адресою вул. Свободи, 67, м.Шостка. 17.09.2022 ОСОБА_1 прийшов до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області. Після реєстрації в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 разом з капітаном поліції ОСОБА_3 пройшли до кімнати прийому громадян, де було повторно опитано ОСОБА_1 та складено протокол за ст. 173 КУпАП.
Представник стверджує, що на виконання норм ст. 255-256 КУпАП капітан поліції ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, у якому зазначено, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення викладені на окремому аркуші.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342 разом з додатками було направлено до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, станом на дату подання відзиву рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП до адміністративної відповідальності не прийнято (справа № 589/3032/22).
Щодо посилань позивача про необхідність засвідчення підписом уповноваженої особи пояснення позивача щодо вчиненого правопорушення, представник зауважив, що положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376, передбачають, що письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підписується саме цією особою, а не поліцейським, який складає протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, представник звернув увагу суду, що на копії пояснень, яка надана позивачем до матеріалів справи, міститься особистий підпис ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Інструкції № 1376.
При цьому, як стверджує представник, у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області у графі 8 «Наявність чи відсутність претензій до працівників поліції» ОСОБА_5 власноручно зазначив, що 17.09.2022 надав письмові пояснення ОСОБА_6 щодо подій 02.09.2023, претензій не має.
Щодо відповідей Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області на звернення ОСОБА_1 від 17.03.2023 та від 23.03.2023 про надання копії та витягу з Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області представник вказав, що листом Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 20.03.2023 № С-72 та листом від 28.03.2023 № С-78 заявнику повідомлено, що документи, копії яких запитуються, містять службову інформацію і у зв`язку із зазначеним, не можуть бути надані.
Враховуюче вищевикладене, на переконання представника, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень.
Щодо стягнення моральної шкоди представник зауважив, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту протиправних дій посадових осіб ГУНП в Сумській області, причинно-наслідкового зв`язку між діями посадових осіб ГУНП в Сумській області та шкодою, а також наявності такої шкоди. При цьому, представник зуважив, що є незрозумилім, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних страждань або втрат немайнового характеру; з чого позивач виходив визначаючи грошову суму в рахунок стягнення моральної шкоди.
За наведених обставин, у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
17.09.2022 капітаном поліції ОСОБА_3 , старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серіїї ВАВ № 113342 щодо приятягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП (а.с.171).
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342 позивач скористався правом на надання пояснень. Вказані пояснення містять підпис ОСОБА_1 та були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблено відповідну відмітку у протоколі (а.с.172-173).
Вважаючи, що посадовою особою не буде долучено вказані пояснення до матеріалів провадження, позивач 17.09.2022 зробив відповідний запис у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, як стверджує позивач.
З метою підтвердження здійсненння вказаного запиту позивач звернувся до начальника Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області із заявою від 17.03.2023 (а.с. 174) про надання копію аркуша з журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, однак листом від 20.03.2023 № С-72 (зв. бік а.с. 174) Шоскинське РУП ГУНП в Сумській області повідомило, що запитуваний документ містить службову інформацію, відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач повторно звернувся до начальника Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області зі зверненням від 23.03.2023 (а.с.176), в якому просив надати витяг зі сторінки Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, в частині, що стосується зробленого позивачем запису.
Проте, листом від 28.03.2023 № С-78 Шоскинське РУП ГУНП в Сумській області (зв. бік а.с. 175) повідомило, що запитуваний документ містить службову інформацію, відтак у задоволенні звернення ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у наданні запитуваної інформації на його звернення від 23.03.2023, вважаючи, що старшим дільнинчним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 допущено протиправну бездіяльність щодо відмови засвідчити своїм підписом, як посадової особи Національної поліції України, відібраних ним у ОСОБА_1 17.09.2022 року пояснень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 113342, а також вважаючи, що керівництвом ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області в особі її керівника ОСОБА_2 було допущено протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів реагування на його заяву про надання правової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема за ст. 173 КУпАП.
Згідно із п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.
Вимоги до складання протоколу встановлено пунктом 9 розділу ІІ Інструкції № 1376.
Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
За приписами п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1376 протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
У разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.
Відповідно до п. 13 розділу ІІ Інструкції № 1376, особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.
Як встановлено судом, 17.09.2022 капітаном поліції ОСОБА_3 , старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серіїї ВАВ № 113342 щодо приятягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП (а.с.171).
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342 позивач скористався правом на надання пояснень. Вказані пояснення були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблено відповідну відмітку у протоколі.
Водночас, позивач стверджує, що під час складання протоколу старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП було допущено протиправні дії, зокрема останній відмовився засвідчити своїм підписом пояснення позивача щодо вчиненого правопорушення.
Оцінюючи вказаний довод, суд зазначає, що за приписами п.13 розділу ІІ Інструкції № 1376 письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підписується саме цією особою, а не уповноваженою особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, на копії пояснень, яка надана позивачем до матеріалів справи, міститься особистий підпис ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Інструкції № 1376.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що старший дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_3 внаслідок відмови у засвідченні пояснень позивача щодо вчиненого правопорушення не допустив протиправної поведінки, а твердження позивача про необхіднсть засвідчення його письмових пояснень уповноваженою особою є необґрунтованими і суперечать нормам Інструкції № 1376, що свідчить про наявність підстав про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Щодо позовних вимог в частині відмови начальника Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області у наданні з Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області витягу з зазначенням змісту зробленого ОСОБА_1 запису від 17.09.2022 року за зверненням ОСОБА_1 від 23.03.2023 року суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Стаття 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
З наведеного вбачається, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:
1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;
2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;
3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Відповідно до частини статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Крім того, частиною другою статті 6 Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
3 огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.
Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Як встановлено судом, позивач 23.03.2023 повторно звернувся до начальника Шоскинського РУП ГУНП в Сумській області із заявою від 17.03.2023 про надання витягу зі сторінки Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, в частині, що стосується зробленого позивачем запису.
Проте, листом від 28.03.2023 № С-78 Шоскинське РУП ГУНП в Сумській області повідомило, що запитуваний документ містить службову інформацію, відтак у задоволенні заяви позивача було відмовлено.
Так, за приписами частини першої статті 9 Закону "Про доступ до публічної інформації" до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону (ч. 3 статті 9 Закону "Про доступ до публічної інформації").
Відтак, на перконання суду, Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області дійсно може містить інформацію з обмеженим доступом.
Водночас, суд вважає, помилковими посилання відповідача 3 на обставини зазначені у листі відповіді від 28.03.2023 № С-78 в обґрунтування правомірності ненадання запитуваної інформації, оскільки обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Так, позивач у своїй заяві від 23.03.2023 просив надати витяг зі сторінки Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, в частині, що стосується зробленого позивачем запису, тобто запитувана інформація стосувалася безпосередньо особи позивача.
Суд наголошує, що відмова у наданні запитуваної інформації з підстав приналежності такої інформації до інформації з обмеженим доступом покладає на розпорядника інформації обов`язок обґрунтувати свою відмову з урахуванням кожного із критеріїв, установленого частиною другою статті 6 Закону "Про доступ до публічної інформації", тобто із обов`язковим застосуванням "трискладового тесту".
Водночас, як вбачається з листа Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області від 28.03.2023 № С-78, відповідач 2 у своїй відповіді жодним чином не обґрунтовує, які саме негативні наслідки матиме розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право позивача на отримання цієї інформації, в тому числі з урахуванням того, запитувана інформація стосується безпосередньо позивача.
Натомість, відповідач 3, відмовляючи у наданні запитуваної інформації, фактично лише обмежився посиланням на неможливість надання позивачу запитуваної інформації через належність цієї інформації до категорії службової інформації, що не відповідає критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме визнати протиправною відмову Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області у задоволенні запиту позивача на інформацію, оформлену листом від 28.03.2023 за № С-78, та зобов`язати Шосткинське РУП ГУНП в Сумській області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву позивача від 23.03.2023.
Щодо позовних вимог в частині допущеної протиправної бездіяльності керівництва Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області щодо невжиття заходів реагування на заяву позивача про надання правової допомоги, суд виходить з наступного.
Так, звертаючись з цим позовом до суду, позивач стверджує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342, посадовою особою Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області не було роз`яснено права, про що міститься запис у протоколі у розділі "Зави клопотання". Проте, будь-яких заходів щодо забезпечення права позивача на правову допомогу з боку керівництва Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області не було вжито.
Так, відповідно до п. 11 розділу ІІ Інструкці № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вбачається зі змісту протоколу від 17.09.2022 серії ВАВ № 113342, позивачу не було роз`яснено його права, у зв`язку з чим він заявив клопотання про надання правової допомоги, про що зазначено у графі " заяви і клопотання". Водночас, матеріали справи не містять доказів реагування на вказане клопотання, доказів протилежного суду не надано.
Проте, суд зазначає, що праву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності заявляти клопотання кореспондує обов`язок уповноваженої особи розглядати вказані клопотання і приймати рішення за наслідком їх розгляду.
Разом з тим, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.
З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
У контексті наведеного суд враховує, що оцінка процесуальних дії суб`єкта владних повноважень під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП згідно протоколу серії ВАВ № 113342 від 17.09.2022 було предметом розгляду Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 589/3032/22.
Як встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, за результатами розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП згідно протоколу серії ВАВ № 113342 від 17.09.2022 постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2023 у справі № 589/3032/22 провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відтак, порушене право позивача зокрема, щодо протиправності процесуальних дії суб`єкта владних повноважень під час притягнення до адміністративної відповідальності, було відновлене шляхом прийняття постанови Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Разом з тим, розгляд питання правомірності нездійснення розгляду клопотання позивача про надання правової допомоги в межах розгляду справи про адмністративне правопорушення в окремому позовному провадженні не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, а відтак не відповідає завданням адміністративного судочинства.
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає наступне.
За припсами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно із ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.
За ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 73 КАС України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).
У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.
Крім того, факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань, що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного суду від 7 лютого 2023 року у справі № 823/2108/18.
Водночас, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральних страждань страждань, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.
За оцінкою матеріалів справи і тверджень позивача суд не встановив факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Дій, якими могли бути спричинені моральні страждання відповідачем, позивачем не доведено і не надано відповідних доказів заподіяння моральної шкоди, а також відсутній розрахунок розміру заподіяної йому шкоди та не наведено належних мотивувань, з яких він виходив при визначенні розміру цієї шкоди, а сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.
За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення на користь позивача моральної шкоди.
Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб`єкта владних повноважень. При цьому це є правом, а не обов`язком суду, який при вирішенні даного питання враховує, в тому числі наявність належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідача від виконання прийнятого судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про імовірність ухилення відповідача від виконання цього судового рішення, позивачем таких доказів не надано, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до капітана поліції Лисенка Євгена Володимировича, старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції ВП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області в особі полковника поліції ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області, викладену у листі від 28.03.2023 № С-78, у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.03.2023 про надання витягу зі сторінки Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області за 17.09.2022, в частині, що стосується зробленого ним запису.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко