Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження №ЗД/380/13/24
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

12 червня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ніка Оіл» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

на адресу Львівського окружного адміністративного суду 10.06.2024 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ніка Оіл» (далі ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл») про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 28462 від 06.06.2024.

Заява обґрунтована тим, що 06.06.2024 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення № 28462 про відповідність ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» критеріям ризиковості платника податку. Вказує, що у зв`язку із віднесенням ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» до ризикових платників податку усі подальші податкові накладені/розрахунки коригування, що подаватимуться ним до реєстрації у ЄРПН будуть автоматично зупинятись в реєстрації. За станом на момент подання цієї заяви податковим органом зупинено реєстрацію поданих ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» податкових накладних, у зв`язку із віднесенням товариства до ризикових платників податків згідно з оскаржуваним рішенням. Вказує, що дія такого індивідуального акту призводитиме до автоматичного зупинення реєстрації товариством ПН/РК у ЄРПН. Станом на сьогодні відповідні факти вже мали місце. Зупинення реєстрації ПН/РК покладає на товариство додаткові зобов`язання щодо реєстрації таких у ЄРПН, зокрема: подання пояснень та документів щодо реальності відповідної операції, оскарження в адміністративному чи в судовому порядку рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних. У зв`язку із зупиненням реєстрації ПН контрагенти (покупці) позивача втрачають можливість розпоряджатись відповідними сумами податкового кредиту, що негативно впливає на їх інтереси щодо ведення безперешкодної господарської діяльності. Дія оскаржуваного рішення призводитиме до зниження конкурентоспроможності позивача, втрати ділових відносин, припинення договірних правовідносин із наявними контрагентами та неможливості встановлення таких із новими. За обставин наведених вище, представник ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» вважає, що співмірним способом забезпечення майбутнього позову є зупинення дії рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області № 28462 від 06.06.2024.

Зазначає, що у випадку вжиття такого заходу забезпечення позову на час судового розгляду справи відновиться право позивача на здійснення господарської діяльності, як платника податку на додану вартість, дасть можливість до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення діяльності та реєстрацію податкових накладних, не призведе до необхідності несення додаткових витрат на здійснення дій, пов`язаних із «розблокуванням» зупинених у реєстрації ПН/РК. Просить заяву задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

При вирішені заяви про забезпечення позову, суд керувався таким.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Дійсно, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165)).

Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку № 1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

Таким чином, відсутні законодавчі підстави вважати, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності.

При цьому пункт 5 Порядку № 1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Таким чином, перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні насамперед існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

З приводу негативних наслідків для господарської діяльності позивача, на які посилається представник ТОВ «Торговий дім «Ніка Оіл», суд враховує, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в конкретній адміністративній справі.

В контексті спірних правовідносин у даній справі суд зазначає, що віднесення певних платників податків до ризикових чи зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є по суті формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі спрямований і на забезпечення прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування та може мати тимчасовий характер. Водночас, за позивачем залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї господарської діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. Та обставина, що надання додаткових документів та пояснень у кожному конкретному випадку вимагає значного часу та зусиль, не може сприйматися як визначена законом підстава для забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює посилання представника ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» на зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» не було позбавлене права надати податковому органу додаткові документи та пояснення з метою реєстрації податкових накладних, виписаних на покупців.

У даному випадку, на переконання суду, невжиття заходів до забезпечення позову ніяк не може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цьому спорі, так само як і не виключається можливість для позивача здійснювати ефективний захист та поновлення своїх прав без вжиття відповідних заходів до забезпечення позову у заявлений ним спосіб.

В обсязі встановлених саме в цій справі фактичних обставин та з урахуванням положень частини другої статті 150 та частини другої статті 151 КАС України, суд не знаходить підстав для забезпечення позову.

Аналогічний підхід щодо застосування положень статей 150, 151 КАС України застосовано Верховним Судом, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 140/3220/21, від 16 листопада 2023 року у справі №600/5531/23-а.

У зазначених постановах Верховний Суд, застосувавши норми статей 150, 151 КАС України, дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову щодо зупинення рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості та внесення до журналу ризикових платників фактично вирішує спір по суті, що суперечить меті застосування норми статті 150 КАС України.

Отже, позивачем не доведено необхідність вжиття застосованих судами заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, застосовані заходи є такими, що суперечать приписам частини другої статті 151 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні заяви представника ТзОВ «Торговий дім «Ніка Оіл» про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 КАС України, суд, -

постановив :

у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ніка Оіл» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Р.І. Кузан