Справа № 240/2878/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/2878/23
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 07.06.1979 по 11.01.1999 та розглянути питання про призначення пенсії за віком з врахуванням цього стажу з дати подачі заяви, тобто з 15.12.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що, досягнувши 63-річного віку, вона звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом від 26.12.2022 відповідач повідомив про відмову у призначенні їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 19 років. Крім того, під час вирішення питання щодо призначення пенсії протиправно та необґрунтовано, на думку позивача, не зараховано до страхового стажу період роботи з посиланням на те, що назва установи при прийнятті на роботу не відповідає назві установи при звільненні з роботи, а відомості про реорганізацію (перейменування) установи в трудовій книжці відсутні.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 07.06.1979 до 11.01.1999 на підставі запису трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва установи при прийнятті на роботу не відповідає назві установи при звільненні з роботи, а відомості про реорганізацію (перейменування) установи в трудовій книжці відсутні.
Для врахування вищезазначеного періоду до страхового стажу особою не надано уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємствами чи організаціями на яких особа працювала, або архівними установами у разі ліквідації підприємства, на підставі первинних документів за час виконання роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Так, підтверджений належними документами страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.34-37).
Крім того, 26.05.2023 на адресу суду від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшло клопотання про залучення другого відповідача для участі у справі - Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (а.с.61-62).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення для участі у справі другого відповідача - задоволено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до участі у справі №240/2878/23, як другого відповідача.
17.07.2023 на адресу суду від ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву вказав, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області 15.12.2022 із заявою (встановленого взірця) щодо призначення пенсії за віком, до якої долучено документи, зокрема: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт; диплом; довідку ВПО; список ВПО №31 від 15.12.2022; трудову книжку; свідоцтво про шлюб.
На момент звернення позивача до територіальних органів Пенсійного фонду України, вік заявниці становив 63 роки 02 місяці 02 дні.
Згідно поданих документів загальний (страховий) стаж позивача становить 09 років 06 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону №1058-ІV, оскільки необхідно мати у віці 63 роки - стажу від 19 до 29 років у 2022 році.
Згідно з положеннями частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , після досягнення нею 63-річного віку, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області 15.12.2022 із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до вимог ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.41).
Підставою для винесення вказаного рішення слугувало те, що згідно наданих до заяви документів до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 07.06.1979 до 11.01.1999 на підставі запису трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва установи при звільненні не відповідає назві установи при прийнятті на роботу, відомості про реорганізацію (перейменування) установи у трудовій книжці відсутні. Для врахування вищезазначеного періоду до страхового стажу особою не надано уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємствами чи організаціями на яких особа працювала, або архівними установами у разі ліквідації підприємства, на підставі первинних документів за час виконання роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Листом від 26.12.2022 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило, що страховий стаж, підтверджений документально, становить 09 років 06 місяців 07 днів. Однак відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.06.1979 по 11.01.1999 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва установи при прийнятті на роботу не відповідає назві установи при звільненні з роботи, а відомості про реорганізацію (перейменування) установи в трудовій книжці відсутні. Для можливості зарахування вищезазначеного періоду, необхідно надати довідку про період роботи та довідку про реорганізацію (перейменування) установи (а.с.12).
Позивач, вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV (зі змінами внесеними Законом України від 03.10.2017 №2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, які набрали чинності з 01.01.2018) особи мають право на призначення пенсії за віком, зокрема для жінок, які народились у період з 01.10.1959 по 31.03.1960 - у віці 58 років 06 місяців.
Згідно з ч.2 ст.26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї етапі, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.
Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Як підтверджено матеріалами справи, на час звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії, вона досягла необхідного пенсійного віку 63 роки 02 місяці 02 дні, передбаченого ч.2 ст.26 Закону №1058-IV.
Суд зазначає, що відповідно до ст.62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 07.06.1979 по 11.01.1999 працювала на посаді рахівника-касира, при прийнятті на роботу підприємство на якому працювала позивач мало назву «Шахтерский Межколгосстрой», а на момент звільнення Приватне акціонерне товариство «Шахтарський Райагробуд» (а.с.13-15).
З врахуванням того, що отримання інших довідок у зв`язку з війною на території місцезнаходження підприємства, де працювала позивач, є неможливим за об`єктивними обставин, то неможливо отримати довідку про період роботи та довідку про реорганізацію (перейменування) установи.
Для підтвердження змін, що відбулися на підприємстві, що стосуються його реорганізації (перейменування) позивач отримала Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.01.2023 (а.с.19-30).
Згідно даного витягу можна встановити, що з моменту внесення відомостей до єдиного державного реєстру Запис №1 - 04.07.1996 підприємство мало організаційно-правову форму та найменування: Приватне акціонерне товариство «Шахтарський Райагробуд». Запис №2 - 20.04.2012 підприємство отримало організаційно-правову форму та найменування ТОВ «Шахтарський Райагробуд».
Також у трудовій книжці позивача наявні записи про перейменування (реорганізацію) підприємства в період її роботи. З урахування того, що у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.01.2023 наявна інформація про перейменування ПАТ «Шахтарський Райагробуд» в ТОВ «Шахтарський Райагробуд» (а.с.13 та на звороті а.с.13).
Крім того, у матеріалах справи містяться наступні документи на підтвердження страхового стажу гр. ОСОБА_1 : копія довідки №126 від 15.10.2014 про заробітну плату за період з січня 1984 року по червень 1990 року помісячно, видана ТОВ "Шахтарський райагробуд" (а.с.16); копія довідки №127 від 15.10.2014 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ТОВ "Шахтарський райагробуд" (а.с.17); копія довідки №421 від 15.10.2014 про реорганізацію та перейменування підприємства (а.с.18).
Порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).
Згідно з пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників видно, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.
Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.
Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку №637) відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи.
Таким чином, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу є безпідставними. Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 07.06.1979 по 11.01.1999 - записи №4, 6, 10 трудової книжки НОМЕР_1 є протиправним, а тому наявні підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов та стягує судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 07.06.1979 по 11.01.1999 на посаді рахівника-касира на ТОВ "Шахтарський райагробуд" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.12.2022 про призначення пенсії за віком, з врахуванням цього стажу з дати подачі заяви, тобто з 15.12.2022.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін