Справа № 320/35337/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року №320/35337/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р. при секретарі судового засідання Ставничого Н.В., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Корнієнка С.В., представника відповідача - Кирилюка Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1104 о/с від « 30» червня 2023 року Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади «інспектора - чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді «інспектора - чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві»;

- стягнути з на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з « 01» липня 2023 року по день поновлення позивача на посаді;

- рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплату заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що підставою для звільнення зі служби в поліції є власноручно написаний рапорт, проте звільнення позивача відбулося без його відому (рапорту) та під час його тимчасової непрацездатності, що є порушенням його трудових прав та порядку звільнення з органів поліції, що призвело до звуження обсягу конституційних прав та інтересів останнього у сфері проходження служби, що дає підстави вважати, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві про звільнення позивача є протиправним, у зв`язку з чим слід поновити права ОСОБА_1 , шляхом його скасування і поновлення на роботі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечував. Вказав, що Наказом ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 №1104 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції». Зауважив на тому, що оскільки чинним законодавством, в тому числі Законом України «Про Національну поліції» та Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285, визначено, що служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, а свідоцтва про хворобу з постановою військово-лікарської комісії (далі ВЛК) щодо поліцейських, які визнані непридатними до подальшої служби підлягає реалізації невідкладно, тому у ГУНП у м. Києві відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного наказу та поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції.

Зокрема, наголосив на тому, що свідоцтво про хворобу №2078/зв від 25.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 визнано не придатним до служби в поліції, свідчить про те, що оскаржуваний наказ ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 №1104 о/ с щодо звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 прийнятий правомірно, в порядку та на підставах, передбачених чинним законодавством.

Також відповідача зауважив щодо тверджень позивача про звільнення його зі служби в поліції у період тимчасової непрацездатності вказавши на те, що повідомляємо, що станом на дату видання оскаржуваного наказу (30.06.2023) та на час подачі відповідачем відзиву на позовну заяву, оригінал або завірену належним чином копію листка непрацездатності позивачем до ГУНП у м. Києві надано не було (доказів протилежного матеріали справи не містять). Звернув увагу, що перебування позивача у день звільнення на лікуванні не може слугувати підставою для визнання незаконним та скасування наказу ГУНП у м. Києві, але у разі направлення позивачем оригіналу листка непрацездатності до ГУНП у м. Києві, з метою приведення правовідносин у відповідність до вимог законодавства, ГУНП у м. Києві може внести зміни до наказу від 30.06.2023 №1104 о/с «Щодо особового складу», а також перерахувати стаж служби в поліції.

Надалі, до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких, зокрема, вказано, що у зв`язку із отриманням відповідачем у судовому засіданні 25.03.2024 завірених копії листків непрацездатності позивача, з метою приведення наказу про звільнення останнього у відповідність до вимог чинного законодавства ГУНП у м. Києві 05.04.2024 видано наказ №592 о/с, яким внесено зміни до оскаржуваного наказу в частині дати звільнення ОСОБА_1 (0132641), Інспектора-чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві зі служби в поліції згідно з пунктом другим (за станом здоров`я (через хв робу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме змінивши дату звільнення із 30.06.2023 на 07.09.2023. При цьому вищевказаним наказом у відповідності до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 перераховано стаж служби в поліції, вислугу років у календарному обчисленні та вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби на день звільнення. що станом на 07.09.2023 складає 29 років 03 місяці 21 день, а також вислугу років у пільговому обчисленні та вислугу років для призначення пенсії станом на день його звільнення, що станом на 07.09.2023 складає 31 рік 03 місяці 26 днів.

Зауважив на тому, що у випадках зміни дати звільнення відсутній склад трудового майнового правопорушення, тобто підстава і умови матеріальної відповідальності роботодавця. Причинами того. шо працівник не виконував свої трудові обов`язки і не отримував заробітну плату, є тимчасова непрацездатність, а не винні дії (бездіяльність) роботодавця. Так, зміна дати звільнення не є вимушеним прогулом, за який працівникові виплачується середній заробіток, розмір якою обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, а виплачується допомога по тимчасовій непрацездатності відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд даний адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, суд вважає, що адміністративного позову слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУНП у м. Києві №74 о/с від 30.01.2019, ОСОБА_1 призначений на посаду чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві.

10.02.2023 ОСОБА_1 направлений на медичний огляд для проведення лікарської експертизи до медичної комісії територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву.

У подальшому, медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» надано свідоцтво про хворобу №2078/зв від 25.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 визнано не придатним до служби в поліції.

Наказом ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 №1104 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції».

Підставою для прийняття вищенаведеного наказу стало подання начальника Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві полковника поліції Зураба Мелікідзе від 26.06.2023 та свідоцтво про хворобу №2078/зв, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» від 25.05.2023.

Позивач не погоджуючись із оскаржуваним наказом відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

На підставі ч. 9 ст. 95 Закону №580-VIII поліцейські зобов`язані щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), а за необхідності цільові медичні огляди, психофізіологічні обстеження і тестування в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ України.

З метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України, Міністерством внутрішніх справ України винесено наказ «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» від 03.04.2017 №285 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення №285).

Згідно п.п. 3 п. 2 розділу І Положення №285 Основними завданнями ВЛК є:

1) визначення за станом здоров`я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів до служби в поліції, кандидатів до вступу до вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальні заклади), здобувачів вищої освіти навчальних закладів, придатності поліцейських до подальшої служби при переміщенні по службі, проходження служби у відрядженні за кордоном;

2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів до військової служби за контрактом, у військовому резерві, кандидатів до вступу до вищих військових навчальних закладів НГУ (далі - ВВНЗ), ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу);

4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу..

ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

Постанови ВЛК щодо придатності (непридатності) осіб до служби в поліції приймаються відповідно до Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (далі - Перелік захворювань) (додаток 1) та Пояснень щодо застосування статей Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (далі - Пояснення щодо застосування Переліку захворювань) (додаток 2) (абзаци 1 та 5 пункту 5 розділу І Положення №285).

Згідно із п.п. 1-3 Розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК. Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС, медична (військово- лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО). ЦВЛК функціонує на базі Центрального госпіталю МВС та в адміністративному порядку підпорядковується Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі - УОЗР МВС). ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.

До функцій штатних ВЛК належить 1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги; 2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи; 3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках; 4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК; 5) перевірка і узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК; 6) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертизи підпорядкованим ВЛК; 7) подання голові ЦВЛК у встановленому порядку річних звітів, інформації про стан і результати проведеної лікарської та військово-лікарської експертизи; 8) організація навчання лікарів закладів охорони здоров`я МВС та НГУ з питань лікарської та військово-лікарської експертизи (п. 16 Розділу ІІ Положення № 285).

Пунктом 1 розділу VI Положення №285 передбачено, що лікарська експертиза поліцейським здійснюється в порядку та з урахуванням вимог, зазначених у розділі III цього Положення.

Так, направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ (п. 1 Розділу ІІІ Положення № 285).

Згідно пунктів 16-21 розділу III Положення №285, до направлення ВЛК на стаціонарне обстеження додається Акт дослідження стану здоров`я (далі - Акт дослідження) (додаток 5). Після проведеного обстеження заповнений Акт дослідження завіряється підписами начальника закладу охорони здоров`я і лікаря, що проводив обстеження, та скріплюється печаткою цього закладу. Акт дослідження розглядається з урахуванням усіх даних про стан здоров`я і фізичного розвитку та є додатковим матеріалом при прийнятті остаточного експертного рішення ВЛК щодо придатності особи до служби або навчання.

Дані амбулаторного медичного огляду ВЛК заносяться до Акта медичного огляду (додаток 6), який заповнюється у такому порядку: 1) особа, що проходить медичний огляд, власноруч заповнює частину анкетних даних, зазначаючи автобіографічні, паспортні дані та іншу інформацію, передбачену Актом медичного огляду, та завіряє зазначене власним підписом і надає письмову згоду на проведення лікарської чи військово-лікарської експертизи; 2) розділи медичної частини Акта медичного огляду заповнюються лікарями-спеціалістами - членами ВЛК; 3) детальний клініко-експертний анамнез, дані об`єктивного обстеження записуються в послідовності, зазначеній у формі Акта медичного огляду; 4) кожний лікар-спеціаліст заносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, які обґрунтовують діагноз, ступінь прояву функціональних порушень, стадію, форму захворювання, робить власний висновок щодо придатності особи до служби відповідно до графи та статті Переліку захворювань з урахуванням Пояснень щодо застосування Переліку захворювань, вказує дату проведення медичного огляду та завіряє запис власним підписом; 5) зазначені в Акті медичного огляду діагнози повинні підтверджуватись даними об`єктивного обстеження.

До Акта медичного огляду додаються: результати спеціальних (лабораторних, рентгенологічних, інструментальних тощо) обстежень; протокол попереднього та періодичного психіатричних оглядів за формою № 122-1/0, (додаток 2 до Інструкції про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 2002 року № 12, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 лютого 2002 року за № 94/6382), який заповнює лікар-психіатр закладу охорони здоров`я МВС; Висновок за результатами психологічного обстеження (додаток 7); протокол психофізіологічного обстеження (додаток 8), заповнений лікарем-психофізіологом; довідки про раніше проведені щеплення (кандидатам на службу та до вступу до навчальних закладів); витяг з медичної карти амбулаторного хворого з місця медичного обслуговування; витяги з медичних карт стаціонарного хворого; медична характеристика військовослужбовця та інші документи, що можуть підтверджувати експертну постанову.

Постанова ВЛК щодо придатності (непридатності) особи до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, заноситься до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК (додаток 9) і оформлюється Довідкою (додаток 10) або свідоцтвом про хворобу.

Якщо особа, яка проходить медичний огляд, під час проведення їй лікарської (військово-лікарської) експертизи відмовляється чи ухиляється від необхідного для визначення придатності до служби обстеження, відсутні необхідні документи, які підтверджують наявність і характер захворювання, наслідків травми чи поранення, то постанова ВЛК не приймається. Відмова від медичного огляду може бути оформлена рапортом цієї особи чи відповідним актом ВЛК. Про прийняте рішення ВЛК інформує відповідний підрозділ кадрового забезпечення чи командира військової частини.

У разі незгоди особи, що проходила медичний огляд, із постановою штатної ВЛК, вона може оскаржити її у ЦВЛК, яка визначає за необхідності порядок додаткового обстеження та повторної лікарської (військово-лікарської) експертизи.

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва). Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи. Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд (п. 1-3 розділу VIІІ Положення № 285).

Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб - щодо поліцейських приймаються такі постанови: «Придатний до служби в поліції"; "Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді»; «Непридатний до служби в поліції» (пп.2 п. 4 розділу VIІІ Положення № 285).

Причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейським та військовослужбовцям встановлюється ВЛК у всіх випадках встановлення їм відповідного діагнозу (п. 8 розділу VIІІ Положення № 285).

При медичному огляді ВЛК поліцейських, у яких разом із захворюваннями діагностовано наслідки поранень (контузій, травм, каліцтв), постанови про їх причинний зв`язок комісія приймає в окремих формулюваннях, передбачених цим Положенням (п. 12 розділу VIІІ Положення № 285).

Якщо в особи, що проходить медичний огляд, виявлено декілька захворювань чи поранень (контузій, травм, каліцтв) та їх наслідків, що отримані за різних обставин, то постанови про їх причинний зв`язок приймаються ВЛК в окремих формулюваннях залежно від обставин виникнення патології (п. 14 розділу VIІІ Положення № 285).

У Свідоцтві про хворобу (додаток 15), складеному щодо поліцейського чи військовослужбовця, у яких за результатами медичного огляду діагностовано наслідки поранення (контузії, травми, каліцтва), вказуються обставини їх отримання з обов`язковим зазначенням документів, на підставі яких зроблено запис, зазначаються дані об`єктивного обстеження щодо цих наслідків, повністю вказується їх діагноз (п. 16 розділу VIІІ Положення № 285).

Відповідно до пп.3 п. 1 розділу ІХ Положення № 285 постанови ВЛК, прийняті за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи, записуються: щодо поліцейських, військовослужбовців за результатами медичного огляду - до Акта медичного огляду, Довідки або Свідоцтва про хворобу, медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Книги (журналу) обліку документації ВЛК, в інших випадках - до Книги протоколів засідань ВЛК (додаток 16) та Постанови (додаток 17).

У разі оформлення Свідоцтва про хворобу один його примірник долучається до Акта медичного огляду. Окремі постанови штатних ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтва) оформлюються протоколом у Книзі протоколів засідань ВЛК та Постановою (додаток 17) (п. 6 розділу ІХ Положення № 285).

Пунктами 9-12 розділу ІХ Положення № 285 передбачено, що свідоцтво про хворобу, що підлягає затвердженню, направляється до вищої за статусом ВЛК у триденний термін після закінчення медичного огляду, де має бути розглянуто упродовж двох днів від часу його надходження, за винятком експертних випадків, що вимагають уточнення (запити документації про обставини одержання травми, поранення, медичних документів, виклик на очний медичний огляд до штатної ВЛК тощо).

Затверджене Свідоцтво про хворобу передається до підрозділу (кадрового апарату поліції або військової частини), який направив особу на медичний огляд, у порядку, зазначеному в направленні.

Свідоцтво про хворобу складається у випадках визнання поліцейських, військовослужбовців, здобувачів вищої освіти навчальних закладів МВС, ад`юнктів непридатними до служби. В усіх інших випадках постанова ВЛК оформлюється довідкою або постановою.

У мирний час штатною ВЛК Свідоцтво про хворобу складається у чотирьох примірниках. Один примірник Свідоцтва про хворобу у триденний термін після його складення передається до відповідного підрозділу кадрового забезпечення, два примірники видаються особі, що пройшла медичний огляд, один примірник залишається у справах комісії. У разі складання Свідоцтва про хворобу позаштатною ВЛК воно оформлюється у п`яти примірниках. Додатковий примірник після затвердження постанови вищою за статусом комісією повертається і зберігається у ВЛК, яка його склала.

Свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно (п. 15 розділу ІХ Положення № 285).

З матеріалів справи вбачається, шо 03.03.2021 до ГУНП м. Києві надійшла доповідна записка про те, що 23.09.2020 начальником відділу кадрового забезпечення Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві підполковником поліції ОСОБА_2 виявлено факт наявності у позивача групи інвалідності, за фактом чого складено доповідну записку та призначено проведення службового розслідування. за результатами якого 12.04.2021 складено висновок, згідно якого у відповідності до вимог Положення №285 прийнято рішення про направлення ОСОБА_1 на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до медичної (військово-лікарської) комісії територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву

Судом встановлено, що після виявлення обставин, які свідчили про наявність факту інвалідності у ОСОБА_1 , останньому керівництвом під підпис 28.09.2020, 21.01.2021 та 16.08.2021 видавалися направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до медичної (військово-лікарської) комісії територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву, куди він не з`являвся, про причини неявки керівництву лікувального закладу та керівництву підрозділу в якому позивач проходив службу він нічого не повідомляв, що підтверджується листом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України но місту Києву» від 08.03.2023 №33/31-442, копія якого наявна в матеріалах даної справи.

Надалі, начальником відділу кадрового забезпечення Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві підполковникам поліції ОСОБА_2 видавано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до медичної (військово-лікарської) комісії територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву, яке отримане позивачем 10.02.2023.

У подальшому, медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» видано свідоцтво про хворобу №2078/зв від 25.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції, про що повідомлено відділ кадрового забезпечення Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до положень ч.1 ст.59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону (ч.3 ст.49 Закону №580-VIII)

Пунктом 7 ч. 2 ст. 61 Закону №580-VIIІ визначено, що не може бути поліцейським особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізуй державну політику у сфері охорони здоров`я.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ст. 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235).

У розділі ІІ Порядку № 1235 зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

Так, у зв`язку із вказаним, наказом ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 №1104 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, оскільки чинним законодавством, в тому числі Законом №580-VIII та Положенням №285, визначено, що служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, а свідоцтва про хворобу ВЛК щодо поліцейських, які визнані непридатними до подальшої служби підлягає реалізації невідкладно.

Отже, враховуючи свідоцтво про хворобу №2078/зв від 25.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 визнано не придатним до служби в поліції, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 №1104 о/с щодо звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 прийнятий правомірно, в порядку та на підставах передбачених чинним законодавством.

Щодо тверджень позивача про не законність звільнення останнього у період тимчасової непрацездатності, суд зазначає таке.

Відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується виключно листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність категорично забороняється.

Так, представник відповідача підчас розгляду справи зауважував на тому, що станом на дату видання оскаржуваного наказу (30.06.2023) та на час подання додаткових письмових пояснень по справі до ГУНП у м. Києві не надходили листки непрацездатності (їх належним чином завірені копії) ОСОБА_1 , завірені копії яких 25.03.2024 останнім надано до суду.

Так, суд наголошує на тому, що у Положенні №285 вказано, зокрема, що свідоцтво про хворобу з рішенням ВЛК про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно.

Суд вважає, що дії відповідача (роботодавця) щодо звільнення позивача в період тимчасової непрацездатності є правомірними, оскільки на момент прийняття оскарженого наказу відповідач не був обізнаним та не міг бути обізнаним про тимчасову непрацездатність позивача, та як наслідок вказані обставини не обмежували право на видання наказу про звільнення зі служби в поліції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вище зазначених положень законодавства свідоцтво про хворобу №2078/зв від 25.05.2023 було невідкладно реалізовано наказом ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 № 1104 о/с «Про особовий склад».

Водночас, з наявних в матеріалах справи листків непрацездатності позивач вбачається, що останній перебував на лікарняному в період із 07.06.2023 по 06.09.2023 включно.

Вказане свідчить про те, що позивача було звільнено під час його тимчасової непрацездатності.

Суд звертає увагу відповідача, що копії листків непрацездатності позивача, які підтверджують, що останній в період із 07.06.2023 по 06.09.2023 включно перебував на лікарняному, були долученні останнім повторно підчас судового засідання призначеного на 25.03.2024, а первинно вони були наданні разом із позовною заявою, яка подана до суду у жовтні 2023 року.

Таким чином, відповідач повинен був усунути порушене право позивача одразу після того, як отримав інформацію про те, що останній перебував на лікарняному на день звільнення, а саме привести наказ про звільнення останнього у відповідність до вимог чинного законодавства та внести зміни до оскаржуваного наказу в частині дати звільнення ОСОБА_1 .

Суд погоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 18.03.2020 у справі №823/1455/17, від 12.01.2013 у справі №520/1065 7/19, щодо застосування положень законодавства у тотожних правовідносинах, відповідно до якого наявність самого лише факту винесення відповідачем оскаржуваного наказу (про звільнення зі служби) у період тимчасової непрацездатності позивача не є достатньою підставою для поновлення його на роботі (на службі в поліції).

Суд також звертає увагу на ч. 1 ст. 245 КАС України, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Суд зазначає, що відповідачем 05.04.2024 видано наказ №592 о/с, яким внесено зміни до оскаржуваного наказу в частині дати звільнення ОСОБА_1 (0132641), Інспектора-чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві зі служби в поліції згідно з пунктом другим (за станом здоров`я (через хв робу) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме змінивши дату звільнення із 30.06.2023 на 07.09.2023. Також, вищевказаним наказом ОСОБА_1 перераховано стаж служби в поліції, вислугу років у календарному обчисленні та вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби на день звільнення. що станом на 07.09.2023 складає 29 років 03 місяці 21 день, а також вислугу років у пільговому обчисленні та вислугу років для призначення пенсії станом на день його звільнення, що станом на 07.09.2023 складає 31 рік 03 місяці 26 днів.

Проте, суд вважає, що констатація способу відновлення порушеного права позивача відповідачем, має бути зазначена у судовому рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУНП у місті Києві змінити у Наказі №1104 о/с від 30.06.2023 дату звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора-чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 30.06.2023 на 07.09.2023.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, у зв`язку з чим є правомірним та скасуванню не підлягає. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення зі служби, то підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Виходячи з викладеного та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві змінити у Наказі №1104 о/с від 30.06.2023 дату звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора-чергового чергової частини відділу моніторингу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 30.06.2023 на 07.09.2023.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 12 червня 2024 р.