Справа № 240/29064/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Житомир

справа № 240/29064/23

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" звернулося до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.07.2023 №007184.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.07.2023 №007184 до позивача застосовано штраф у сумі розміром 17000 грн за порушення ст.39 Закону України Про автомобільний транспорт, з підстав відсутності документів: розкладу руху, таблиці вартості проїзду, схеми маршруту з посадкою/висадкою з м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 7.

Однак позивач вказує, що водієм ТОВ Автосвіт ЛТД, який керував транспортним засобом Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення рейдової перевірки та на вимогу працівників Укртрансбезпеки було надано паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень міжобласного маршруту Лугини - Київ.

Наданий працівникам Укртрансбезпеки паспорт маршруту містив, зокрема і схему маршруту, розклад руху автобусів та таблицю вартості проїзду.

Саме тому підстав для притягнення ТОВ Автосвіт ЛТД до відповідальності за ненадання документів (розкладу руху, таблиці вартості проїзду) та прийняття оскаржуваної постанови у відповідача не було, оскільки відсутнє порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також вказує, що станом на час здійснення рейдової перевірки транспортний засіб Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , знаходився на місці для паркування транспортних засобів Комунального підприємства Київтранспарксервіс, на проспекті Академіка Палладіна, 7 в м. Києві, на підставі договору про надання послуг №ДБМ 2023-06/03/01 від 20.06.2023.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи ( у порядку письмового провадження).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження направив до суду відзив на позовну заяву (за вх.№72581/23), у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування зазначає, що під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , уповноваженими особами відповідача встановлено відсутність необхідних документів (в даному випадку - витягу з дозволу, схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду) визначених положеннями Закону №2344-111 та Порядку №1567.

Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Вказує, що документами, які були надані водієм ОСОБА_1 під час перевірки, здійснення посадки пасажирів на проспекті Академіка Палладіна, 7 не передбачено.

Зазначає, що твердження позивача, що транспортний засіб, який перевірявся, не здійснював перевезення пасажирів на момент перевірки, а стояв на місці для паркування транспортних засобів в період міжрейсового відстою між оборотними рейсами, спростовуються поясненнями водія на відео з нагрудної камери інспектора, що здійснював перевірку.

На відео перевірки чітко видно, що на проспекті Академіка Палладіна, 7 знаходяться не місця для паркування ТЗ, а здійснюється посадка пасажирів декількома ТЗ.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01 червня 2023 року видано направлення на рейдову перевірку №000461 (перевірку на дорозі), в період з 05.06.2023 по 11.06.2023.

09 червня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, марки Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.06.2023 №010714 (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано, що при перевірці транспортного засобу марки марки Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено порушення вимог чинного законодавства: надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за маршрутом "Лугини-Київ", під час проведення перевірки відсутні документи, а саме: розклад руху, таблиця, вартість проїзду, схема руху маршруту з м.Київ, пр-т Академіка Палладіна, 7, чим порушено вимоги ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У тому числі встановлено порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1, а саме: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст.39, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказані документи були передані начальнику Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті для вирішення питання щодо притягнення перевізника до адміністративно-господарської відповідальності.

22.06.2023 відповідач направив позивачу лист, у якому повідомив про розгляд 18.07.2023 справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказаний лист та копія акту перевірки №010714 від 09.06.2023 направлені на адресу позивача рекомендованим листом №784 з повідомленням про вручення, який отриманий уповноваженою особою позивача 30.06.2023.

18.07.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто акт перевірки та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №007184, відповідно до якої до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі розміром 17000 грн.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

У статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" наведені такі визначення:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів;

- автобусний маршрут приміський - автобусний маршрут, який з`єднує населені пункти і протяжність якого не перевищує 50 км;

- автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення;

- регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень;

- перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі - перевезення пасажирів на міському чи приміському автобусному маршруті загального користування за розкладом руху, в якому визначається час відправлення автобусів з початкового та кінцевого пунктів маршруту з висадкою і посадкою пасажирів чи громадян на їхню вимогу на шляху прямування автобуса в місцях, де це не заборонено правилами дорожнього руху;

- паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо;

- розклад руху - сукупність графіків руху автобусів за маршрутом;

- графік руху - відомості про час і послідовність виконання рейсу.

Відповідно до частин 12, 14, 17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 2, 3, 6, 7, 11 статті 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні.

Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.

Перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватися у режимах: звичайному, експресному, маршрутного таксі.

Відповідно до частини 4 статті 32 Закону України "Про автомобільний транспорт" відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автостанції надають пасажирам послуги, пов`язані з їх проїздом автобусними маршрутами загального користування, а автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, - послуги, пов`язані з відправленням та прибуттям автобусів згідно з розкладом руху.

У статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачені документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно із абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, водій автобуса, повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно із абз.2 ч.2 ст.40 Закону №2344-III, водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 р. №278 (далі - Порядок №278) встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів, згідно із п.1.3 якого автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

Схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція) (п.1.4 Порядку №278).

Пунктом 30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 (далі - Правила), передбачено, що перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечити транспортний засіб, який здійснює регулярні пасажирські перевезення, зокрема схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху, який має бути у водія з собою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №278 паспорт маршруту включає:

схему маршруту;

характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності);

копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів;

графік режиму праці та відпочинку водіїв;

таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень);

список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, туристично-екскурсійних перевезень, а також перевезення осіб, що перетинають лінію розмежування в Донецькій і Луганській областях та адміністративний кордон між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю);

відомості про зміни на маршруті;

умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень);

відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).

У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.

Таким чином, розклад руху та схема маршруту є складовими частинами паспорту маршруту, який містить інформацію щодо графіку руху автобусів за маршрутом визначеному у схемі маршруту та характеристики маршруту, при цьому, розклад повинен відповідати вимогам законодавства та розроблятись на підставі укладеного та чинного договору про надання послуг.

Водночас аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що положеннями статті 39 Закону №2344-ІІІ покладено на автомобільного перевізника обов`язок із забезпечення, а на водія пред`явлення для перевірки розкладу руху при здійсненні регулярних пасажирських перевезень та таблицю вартості проїзду.

Матеріали справи свідчать, що водієм у ході проведеної перевірки не пред`явлені посадовим особам відповідача усі необхідні документи, передбачені вимогами статті 39 Закону №2344-ІІІ. У водія транспортного засобу, який підлягав перевірці були відсутні розклад руху, таблиця вартості, схема маршруту посадки/висадки саме за адресою: м.Київ, пр-т Академіка Палладіна, 7.

Водночас, факт пред`явлення водієм схеми руху, розкладу руху, таблиці вартості, схеми маршруту посадки/висадки пасажирів за маршрутом "Лугини - Київ" із посадкою та висадкою пасажирів в м.Києві за адресою: АС "Дачна", окрім відеоматеріалів, також підтверджується здійсненими посадовими особами відповідача фотокопіями, які долучені до матеріалів відзиву на позовну заяву.

При цьому в обґрунтування позову, представник товариства заперечує факт здійснення пасажирських перевезень транспортним засобом, який перевірявся з посадкою/висадкою саме за адресою: м.Київ, пр-т Академіка Палладіна, 7. Зокрема зауважує, що транспортний засіб під час перевірки, яка здійснена о 14:00 год 09.06.2023, знаходився на місці паркування Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на проспекті Академіка Палладіна,7 в м.Києві та не використовувався для надання послуг з регулярних перевезень за маршрутом "Лугини-Київ".

На підтвердження вказаного, а саме знаходження транспортного засобу марки Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в момент перевірки - о 14:00 год 09.06.2023, на місці для паркування (відстою, відпочинку транспортного засобу між рейсами), позивачем надано до суду діючий договір про надання послуг №ДБМ 2023-06/03/01 від 20.06.2023, укладений між позивачем та Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" про надання місця для паркування транспортних засобів.

Окрім того, згідно з розкладом руху автобусів на маршруті та графіком режиму праці та відпочинку водіїв на маршруті "Лугини-Київ", початок зміни рейсу №29/30 з відправкою о 15:00 год, а рейсу №27/28 з відправкою о 19:20 год.

З огляду на вказане позивачем підтверджено факт законного перебування транспортного засобу між рейсами (відстою, відпочинку), саме в момент перевірки - 14:00 год 09.06.2023 за адресою: м.Київ з пр-т Академіка Палладіна, 7.

Окрім того суд зауважує, що відповідно до дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери інспектора, що надана до суду відповідачем, посадовими особами відповідача не зафіксовано факт посадки/висадки пасажирів на маршруті "Лугини-Київ" і навпаки, саме за адресою: м.Київ, пр-т Академіка Палладіна, 7.

Посилання відповідача на відеофіксацію здійснення перевірки (яке зазначено у відзиві на позовну заяву) суд вважає безпідставним, оскільки таке не відображене в акті порушення, на противагу спростовує його, оскільки на відеозаписі не зафіксовано будь-яких інших осіб, що могли бути розцінені як пасажири, окрім інспектора та водія.

Підсумовуючи наведене та досліджені судом докази у справі у своїй сукупності, судом не встановлено відмінність маршруту, який здійснює позивач.

З огляду на викладене, на момент проведення рейдової перевірки водій транспортного засобу Меrcedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений та пред`являв посадовим особам відповідача розкладу руху та таблицю вартості проїзду за маршрутом "Лугини-Київ", що відповідно до статті 1 Закону №2344-III є складовими паспорту маршруту.

Саме тому, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №007184 від 18.07.2023 прийнята відповідачем протиправно, а відтак підлягає скасуванню.

Суд також враховує, що мета притягнення правопорушника до юридичної відповідальності обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей належать:

- охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);

- правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;

- правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;

- попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);

- процедурно-процесуальна офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;

- виховна перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;

- каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесення ним додаткових втрат, зокрема, майнового характеру.

Аналогічна правова позиція стосовно підстав та мети притягнення правопорушника до юридичної відповідальності міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі №803/1122/17, від 20 березня 2019 року у справі №820/4984/17, від 15 листопада 2019 року у справі №826/198/16 та від 20 травня 2022 року у справі №640/16786/19.

Крім того, у частині недоведення відповідачем у цій справі правомірності постанови про притягнення позивача до відповідальності суд також враховує, що на сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права (зокрема, притягнення його до відповідальності), подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №822/863/16, від 21 листопада 2019 року у справі №826/5857/16, від 11 лютого 2020 року у справі №816/502/16, від 16 червня 2020 року у справі №756/6984/16-а та від 18 листопада 2022 року у справі №560/3734/22.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Автосвіт ЛТД" підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" (вул.Сергія Кемського, 50, м. Коростень, Житомирська обл., Коростенський р-н,11501, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича, 50, м.Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №007184 від 18.07.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 13 червня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко