Справа № 216/2326/24
Суддя: КУЗНЕЦОВ Р. О.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2326/24
провадження 2-а/216/41/24
РІШЕННЯ

іменем України

06 червня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Максименко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенанта поліції Бідова Дмитра Вікторовича, полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що постановою інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенанта поліції Бідова Дмитра Вікторовича серії ЕГА №1375586 від 25.03.2024 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Згідно з даною постановою позивач 24.03.2024, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що її чоловік вдарив її кулаком в обличчя, хоча цього факту насправді не було. Позивач вважає винесену постанову незаконною, такою, що винесена всупереч вимогами чинного законодавства, без з`ясування дійсних обставин справи, вказує, що дійсно 24.03.2024 телефонувала на лінію «102» та викликала поліцію, оскільки між нею та чоловік виник конфлікт в ході якого чоловік вдарив її кулаком по обличчю, що підтверджується відповідним висновком СМЕ. Проте, патрульні поліцейські, приїхавши на виклик, жодних дій щодо притягнення чоловіка позивача до відповідальності не здійснили, поспілкувавшись з чоловіком, внесли якісь дані до робочого планшету, а потім роздрукували оскаржувану постанову та вручили позивачу. Зважаючи на викладене позивач просить скасувати спірну постанову.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень інспектора патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому підстави для її скасування відсутні, що підтверджується відеозаписом, який додається до відзиву.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідач та представник відповідача до суду не з`явилисяся, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, визнавши їх достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі, приходить до наступного висновку.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що 24.03.2024, о 23 год. 15 хв., ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що її чоловік вдарив її кулаком в обличчя, хоча цього факту насправді не було. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до ст. 183 КУпАП визначається завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

З оглянутого відеозапису з боді-камери працівника патрульної поліції вбачається, що 24.03.2024, о 23 год. 15 хв., прибувши за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено позивача ОСОБА_2 , яка стояла у коридорі квартири та тримала біля щоки предмет, схожий на лід. При цьому, остання перебувала з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, поводила себе не адекватно, зокрема, раптово втрачала свідомість та падала, нецензурно лаялась в бік свого чоловіка, який весь час стояв біля стінки та спостерігав за тим, що відбувалось. Працівниками поліції було викликано швидку допомогу, працівники якої підтвердили факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та під час огляду останньої не виявили тілесних ушкоджень. Чоловік позивача заперечував щодо побиття дружини та їх спільні діти повідомили, що батьки часто сваряться, проте бійки між ними не було.

Крім цього, у якості доказу отримання тілесних ушкоджень від чоловіка позивач посилалася на висновок СМЕ №483 від 25.03.2024, згідно з яким у неї було виявлено синці обох верхніх кінцівок, які за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Проте, даний висновок не узгоджується з обставинами справи та поясненнями самої ОСОБА_2 , яка вказувала, що чоловік вдарив її кулаком в обличчя. За яких обставин позивач отримала вказані тілесні ушкодження не відомо.

Таким чином, вказаним відеозаписом спростовуються доводи позивача про те, що 24.03.2024, о 23 год. 15 хв. мало місце домашнє насильство з боку її чоловіка, який вдарив її кулаком в обличчя.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відеозапис з боді-камери працівника патрульної поліції відповідає вимогам ст.ст. 72-74 КАС України та є належним та допустимим доказом у даній справі.

З вищевикладеного вбачається, що дії інспектора патрульної поліції вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1375586 від 25.03.2024 є правомірною.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Вирішення даної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові можуть бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує, що завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті; ігнорування судом аргументів сторін є грубим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позові, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Частиною третьою статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенанта поліції Бідова Д.В. серії ЕГА №1375586 від 25.03.2024, якою позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки винесена на підставі доказів, які доводять факт вчинення правопорушення.

Разом з цим, прийняте у справі рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеного санкцією статті 183 КУпАП, на думку суду є безпідставним, не узгоджується з принципами призначення покарань, не відповідає меті адміністративного стягнення, засадам розумності, виваженості та справедливості.

У даному випадку, враховуючи відомі, дійсні обставини справи встановлені судом, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника і дані про її особу, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відсутність будь-яких шкідливих наслідків правопорушення, суд вважає можливим змінити захід стягнення, застосувавши до ОСОБА_3 стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, визначеного санкцією ст. 183 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання спробам вчиненню нових правопорушень, що відповідає положенням ст.ст. 1, 23 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 222, 245, 251, 258, 280, 283, 284, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 118-123, 139, 205, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенанта поліції Бідова Дмитра Вікторовича, полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Змінити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенанта поліції Бідова Дмитра Вікторовича серії ЕГА №1375586 від 25.03.2024, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП в частині розміру накладеного адміністративного стягнення та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідачі: інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області лейтенант поліції Бідов Дмитро Вікторович; полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ