Справа № 640/19940/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року 640/19940/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Балаклицького А.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Вік Плюс» до Антимонопольного комітету України, треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському районі, приватне підприємство «Екомрія», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Вік Плюс» (далі також ТОВ «Еко Вік Плюс», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі також Комітет, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 03.08.2020 №14889-р/пк-пз;

- зобов`язати постійно діючу адміністративну колегію антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторно розглянути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Вік Плюс» за вих. №1 від 09.07.2020 (номер у системі закупівель: UA-2020-05-12-000972-с.с3) з урахуванням висновків, що викладені в судовому рішенні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району та приватне підприємство «Екомрія».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2020 залишено без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021, закрито провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 08.07.2021 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021 скасовано, а справу №640/19940/20 направлено для продовження до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2021 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/19940/20 та постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2022 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/19940/20 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 прийнято до провадження адміністративну справу, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача, до яких останній дійшов за наслідком розгляду скарги позивача.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуване рішення прийняте ним відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем через електронну систему закупівель до органу оскарження (відповідач) була подана скарга від 09.07.2020 № UA-2020-05-12-000972-c.c3 (далі - Скарга) щодо порушення Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району (далі - Замовник) порядку проведення процедури закупівлі за предметом «ДК 021:2015: 77310000-6 Послуги з озеленення територій та утримання зелених насаджень», оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2020-05-12-000972-с (далі - Процедура закупівлі).

Скаржник повідомляв про порушення Замовником порядку проведення Процедури закупівлі та просив, зокрема, зобов`язати Замовника скасувати рішення про визначення переможця Процедури закупівлі.

Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (далі - Колегія) від 13.07.2020 № 13473-р/пк-пз Скарга була прийнята до розгляду.

Колегія прийняла рішення від 03.08.2020 № 14889-р/пк-пз, яким було відмовлено позивачу у задоволенні його скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон).

Зазначеним Законом на Комітет покладено функції органу оскарження. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону Комітетом як органом оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворена Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (надалі - Колегія). Рішення Колегії ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.

Порядок оскарження процедур закупівель визначений статтею 18 Закону.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. За подання скарги до органу оскарження справляється плата через електронну систему закупівель в день подання скарги, після чого скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка, яка разом зі скаргою автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель.

Згідно з інформацією, розміщеною на веб-порталі Уповноваженого органу, розкриття Пропозицій відбулось 24.06.2020.

Згідно з інформацією, розміщеною на веб-порталі Уповноваженого органу, Замовником вирішено визначити переможцем Процедури закупівлі ПП «Екомрія».

Повідомлення про намір укласти договір з ПП «Екомрія» оприлюднено на вебпорталі Уповноваженого органу 30.06.2020.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель.

Тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.

Відповідно до пункту 1 розділу III Документації відповідно до частини 3 статті 12 Закону під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій та їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», а саме шляхом завантаження документів тендерної пропозиції у формі електронних документів та накладення на кожен електронний документ пропозиції кваліфікованого електронного підпису (КЕП) особи уповноваженої на підписання тендерної пропозиції (окрім учасників-нерезидентів).

Згідно з інформацією, розміщеною на веб-порталі Уповноваженого органу ПП «ЕКОМРІЯ» у складі Пропозиції було розміщено, зокрема, наступні файл «sign.p7s».

За результатами перевірки файлі «sign.p7s» на веб-порталі Центрального засвідчувального органу, відповідачем встановлено наступне:

«Результат створення та перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено

Електронна печатка: ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЕКОМРІЯ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО

П.І.Б.: ГЛЕЗІН ІВАН МАКСИМОВИЧ

Організація (установа): ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЕКОМРІЯ ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО

Код

Посада: Електронна печатка

Час підпису (підтверджено кваліфікованою позначкою часу для даних від Надавача): 09:52:53 23.06.2020

Сертифікат виданий: АЦСК AT КБ «ПРИВАТБАНК»

Серійний номер: 2B6C7DF9A3891DA2D13400EBED5901».

За результатами перевірки вказані файли було збережено і відкрито в текстовому форматі та виявлено, що зазначені файл містить перелік файлів, що надані у складі Пропозиції ПП «ЕКОМРІЯ», із посиланням на індивідуальні адреси місцезнаходження таких файлів.

Позивач не зазначив, яким чином оформлення Пропозиції у наведений вище спосіб, впливає на зміст Пропозиції.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у Колегії були відсутні підстави для задоволення Скарги в цій частині.

Позивач в адміністративному позові вказує на те, що на документи було накладено електронну печатку, а не електронний підпис. З даного приводу суд зазначає таке.

Вказане не стосується оскаржуваного рішення, адже, відповідно до тексту Скарги не оскаржувалося Позивачем.

По-друге, відповідно до частини 16 статті 18 Закону орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на її підставі в межах одержаної за скаргою інформації та інформації, розміщеної в електронній системі закупівель.

Таким чином, орган оскарження не може виходити за межі скарги, тому виявляти інші невідповідності, які не оскаржуються у скарзі, не належить до компетенції Колегії.

Орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на її підставі в межах одержаної за скаргою інформації та інформації, розміщеної в електронній системі закупівель, виходячи з положень частини шістнадцятої статті 18 Закону.

На підставі наведеного, керуючись положеннями Закону, вбачається, що Колегія прийняла правомірне рішення від 03.08.2020 № 14889-р/пк-пз, яким було відмовлено позивачу у задоволенні його скарги.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) було доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Вік Плюс» (69097, місто Запоріжжя, проспект Інженера Преображенського, будинок 1/2, квартира 15; ) до Антимонопольного комітету України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45; ), треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському районі (69068, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок 34; ), приватне підприємство «Екомрія» (71611, Запорізька область, селище міського типу Степногірськ, вулиця Молодіжна, будинок 3, квартира 105; ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.