Справа № 160/9782/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2024 року Справа № 160/9782/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
15.04.2024 через систему "Електронний Суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" в особі представника ОСОБА_1 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Тернопільської митниці з вимогами, з урахуванням уточнень від 24.04.2024:
Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 03.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» та компанією TRIANGLE TYRE CO. LTD (Китай) укладено прямий контракт №TRI-0307 від 03.07.2023 та Специфікації: №1 від 05.07.2023, №4 від 28.08.2023, №5 від 25.09.2023 за якими було здійснено поставку товарів, а саме: шини у кількості 512 шт. на суму 34 815,22 доларів США.
Зазначена товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».
- шина 215/75R17.5-16PR TR685 135/133L (індекс навантаження 135/133, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 64 шт.,
- шина 215/75R17.5 18PR TR685 136/134J (індекс навантаження 136/134, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 16 шт.,
- шина 235/75R17.5 18PR TR685 143/141J (індекс навантаження 143/141, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 96 шт.,
- шина 215/75R17.5-16PR TR689A 135/133L (індекс навантаження 135/133, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 23 шт.,
- шина 225/75R17.5-18PR TR685 131/129L (індекс навантаження 131/129, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 176 шт.,
- шина 285/70R19.5-18PR TR685 150/148J (індекс навантаження 150/148, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 19.5) - 60 шт.,
- шина 235/75R17.5 18PR TR689A 143/141J (індекс навантаження 143/141, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 77 шт.».
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
1. Надані банківські платіжні документи №130 від 19.09.2023 та №126 від 04.09.2023 містять інформацію щодо оплати товару на підставі специфікації №3 від 15.08.2023. Однак, декларантом до митного оформлення не надано специфікацію №3 від 15.08.2023.
2. Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 03.07.2023 № TRI0307.
Відповідно до пункту 7 договору умови оплати погоджуються Сторонами на кожну партію окремо, що зазначається у відповідних специфікаціях до договору.
Згідно зі специфікаціями від 25.09.2023 № 5 (810 443,46 дол. США), від 28.08.2023 № 4 (499 603,60 дол. США) та від 05.07.2023 №1 (1 087 886,50 дол. США) оплата здійснюється на підставі 100% передоплати.
Водночас, подані до митного оформлення банківські платіжні документи від 07.07.2023 №113 (300 000,00 дол. США), від 20.07.2023 №115, (100 000,00 дол. США), від 24.07.2023 № 116 (80 000,00 дол. США), від 03.08.2023 №118 (180 000,00 дол. США), від 04.09.2023 № 126 (280 000,00 дол. США), від 18.09.2023 № 129 (130 000,00 дол. США), від 19.09.2023 № 130 (100 000,00 дол. США), від 06.10.2023 № 133 (240 000,00 дол. США), від 20.10.2023 №135 (400 000,00 дол. США), від 22.11.2023 № 144 (220 000,00 дол. США) не підтверджують факт здійсненої 100% передоплати згідно із специфікаціями № 1 від 05.07.2023, № 4 від 28.08.2023 та № 5 від 25.09.2023.
4. Копія митної декларації країни відправлення не містить відміток митних органів країни відправлення.
5. Не підтверджено частину транспортного маршруту Gdansk-Замость, оскільки завантаження згідно з залізничною накладною здійснено у Замость.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, а також декларантом на вимогу митниці, окрім вже наданих до ЕМД документів, додатково було надано: сертифікат дилера.
Листом № 06/02-2024-9 від 06.02.2024 Позивач повідомив Тернопільську митницю про те, що ним надано всі наявні документи та протягом 10 робочих днів додаткові документи надані не будуть.
Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2023/000050/2 від 07.02.2024, яким вартість товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ.
У гр. 33 якого зазначено, - «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні(перевізні) документи; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією».
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито + ПДВ) від митної вартості визначеної позивачем та скоригованої митницею, склала 100 106,59 грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує, що 03.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» та TRIANGLE TYRE CO. LTD (Китай) укладено прямий контракт №TRI-0307 від 03.07.2023 та Специфікації: №1 від 05.07.2023, №4 від 28.08.2023, №5 від 25.09.2023 за якими було здійснено поставку товарів, а саме: шини у кількості 512 шт. на суму 34 815,22 доларів США.
- шина 215/75R17.5-16PR TR685 135/133L (індекс навантаження 135/133, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 64 шт.,
- шина 215/75R17.5 18PR TR685 136/134J (індекс навантаження 136/134, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 16 шт.,
- шина 235/75R17.5 18PR TR685 143/141J (індекс навантаження 143/141, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 96 шт.,
- шина 215/75R17.5-16PR TR689A 135/133L (індекс навантаження 135/133, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 23 шт.,
- шина 225/75R17.5-18PR TR685 131/129L (індекс навантаження 131/129, індекс швидкості L, посадочний діаметр - 17.5) - 176 шт.,
- шина 285/70R19.5-18PR TR685 150/148J (індекс навантаження 150/148, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 19.5) - 60 шт.,
- шина 235/75R17.5 18PR TR689A 143/141J (індекс навантаження 143/141, індекс швидкості J, посадочний діаметр - 17.5) - 77 шт.».
Судом встановлено, що зазначена товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010».
Базис поставки FOB, визначений в Міжнародних торговельних правилах «Інкотермс 2010» покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуттю виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставит: товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином, складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення товару в місце призначення (до кордону України).
Стосовно твердження митниці про те, що банківські платіжні документи №130 від 19.09.2023 та №126 від 04.09.2023 містять інформацію щодо оплати товару на підставі специфікації №3 від 15.08.2023, яку не подано до митного оформлення та оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 03.07.2023 № TRI0307. Відповідно до пункту 7 договору умови оплати погоджуються Сторонами на кожну партію окремо, що зазначається у відповідних специфікаціях до договору. Згідно зі специфікаціями від 05.07.2023 № 5 (810 443,46 дол. США),від 28.08.2023 № 4 (499 603,60 дол. США) та від 05.07.2023 №1 (1 087 886,50 дол. США) оплата здійснюється на підставі 100% передоплати, а подані до митного оформлення банківські платіжні документи від 07.07.2023 №113 (300 000,00 дол. США), від 20.07.2023 №115, (100 000,00 дол. США), від 24.07.2023 № 116 (80 000,00 дол. США), від 03.08.2023 №118 (180 000,00 дол. США), від 04.09.2023 № 126 (280 000,00 дол. США), від 18.09.2023 № 129 (130 000,00 дол. США), від 19.09.2023 № 130 (100 000,00 дол. США), від 06.10.2023 № 133 (240 000,00 дол. США), від 20.10.2023 №135 (400 000,00 дол. США), від 22.11.2023 № 144 (220 000,00 дол. США) не підтверджує факт 100% оплати згідно з специфікаціями № 1, №4 та №5 - суд зазначає наступне.
Відповідно до переліку документів наданих позивачем до митної декларації при оформлені товару, специфікація №3 від 15.08.2023 не подавалася до митного оформлення, тому що поставка відбувалась відповідно до Специфікацій: №1 від 05.07.2023, №4 від 28.08.2023, №5 від 25.09.2023.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.
Таким чином, декларант має підтвердити оплату товару, що декларується, якщо оплата вже відбулась.
Отже декларант повинен був надати документ, що підтверджує оплату товару на суму, що зазначена в митній декларації.
Відповідно до платіжних інструкцій: від 07.07.2023 №113 (300 000,00 дол. США), від 20.07.2023 №115, (100 000,00 дол. США), від 24.07.2023 № 116 (80 000,00 дол. США), від 03.08.2023 №118 (180 000,00 дол. США), від 04.09.2023 № 126 (280 000,00 дол. США), від 18.09.2023 № 129 (130 000,00 дол. США), від 19.09.2023 № 130 (100 000,00 дол. США), від 06.10.2023 № 133 (240 000,00 дол. США), від 20.10.2023 №135 (400 000,00 дол. США), від 22.11.2023 № 144 (220 000,00 дол. США) декларантом було сплачено 2 030 000,00 доларів США.
Крім того, в цих платіжних інструкціях зазначено призначення платежу: Специфікації №№ 1, 4, 5 до Контракту №TRI-0307.
Відтак суд вважає, що декларант підтвердив належним чином оплату товару, який декларувався, в повній мірі.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України необхідною умовою для використання цього документу як такого, що підтверджує митну вартість товарів, є наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявність ознак підробок або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари у документах, що перелічені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 рожу по справі №810/4116/17 висловив правову позицію щодо неподання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Стосовно не підтвердження частини транспортного маршруту Gdansk-Замость, оскільки завантаження згідно з залізничною накладною здійснено у Замость - суд зазначає наступне.
Таким чином суд вважає, що в ході декларування товару, позивач надав митному органу всі необхідні та наявні транспортні документи, а також документи, що містять інформацію щодо вартості транспортних витрат. Відтак, відповідне зауваження митниці є необгрунтованим.
Таким чином, наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
На підставі встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням №UA403070/2023/000050/2 від 07.02.2024 р.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Альфатех" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков