Справа № 420/10379/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського апеляційного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонського апеляційного суду за результатом розгляду якого позивач просить суд:

1. Визнання дій (бездіяльності) Херсонського апеляційного суду щодо не виготовлення та не направлення до ГУ ПФУ в Херсонській області оновленого розрахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а ( половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів) починаючи з 15.12.2016 року та 5 років стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;

2. Зобов`язати Херсонського апеляційного суду виготовити оновлений розрахунок стажу судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а (половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. І.І. Мечникова, що становить (2 роки 4 місяці 28 днів) починаючи з 15.12.2016 року та 5 років стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;

3. Визнати протиправною бездіяльність Херсонського апеляційного суду, щодо не зарахування та не здійснення перерахунку стажу та доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ №1402- VIII, що дає право на отримання щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права (12.07.2018 року);

4. Зобов`язати Херсонського апеляційного суду зарахувати та здійснити перерахунок стажу та доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ№1402- VIII, що дає право на отримання щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права( 12.07.2018 року).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що останній перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача було здійснено ГУПФУ в Херсонській області 19.01.2020 року на підставі довідки №102/20 виданої Херсонським апеляційним судом від 24.02.2020 року у розмірі 54% від розміру суддівської винагороди (173415,00 грн.) в сумі 93644,10 грн. Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було здійснено з урахуванням 60% доплати за вислугу років (25 років і більше).

Позивач вказує, що 11.03.2024 року адвокатом Кияшко О.О. а офіційну електронну пошту Відповідача було подана до Відповідача заява «про зарахування до загального стажу судді -5 років стаж професійної діяльності згідно вимог п.34 Перехідних положень та ч.2 ст. 137 ЗУ №1402- VIII, ч. 2 та 3 ст. 7 Закону № 2862-XII та видачі нового розрахунку стажу судді з часу виникнення права. Яка отримана 11.03.2024 року та 12.03.2024 року позивачем УКРПОШТОЮ було подана до відповідача заява «про зарахування до загального стажу судді -5 років стаж професійної діяльності згідно вимог п.34 Перехідних положень та ч.2 ст. 137 ЗУ №1402- VIII, ч. 2 та 3 ст. 7 Закону № 2862-XII та видачі нового розрахунку стажу судді з часу виникнення права, яка отримана у паперовому виді 18.03.2024 року. 19.03.2024 року Відповідач надіслав на електронну пошту адвоката Кияшко О.О. відповідь лист №08-33/64/2024 від 15.03.2024 року, про те, що прийняте рішення остаточне буде зроблено після надходження від ТУ ДСА в Херсонській області відповіді.

Також як зазначає позивач, станом на 03.04.2024 рік жодних дій з боку відповідача здійснено не було, що є протиправною бездіяльністю останнього.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у відставку 15.09.2016 року та що Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано, серед інших, Апеляційний суд Херсонської області.

Відповідач вказує, що Херсонський апеляційний суд, який утворено цим же Указом, не с правонаступником Апеляційного суду Херсонської області і є іншою юридичною особою та позивач у трудових відносинах із Херсонським апеляційним судом не перебувала як на момент звільнення у відставку, так і на дату набрання чинності Законом №2509-VIII та надіслання листа від 05.11.2018 №41783/0/9-18, №2664/0/2-18, №01-6757/18, №9pc-1112/18, №1-22433/18, №02/3878, а отже Херсонський апеляційний суд не мав законних підстав та не міг видавати наказ про перерахунок стажу судді у відставці Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1 , а також не має таких підстав та обов`язку на даний час.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, з огляду на яку представник просить суд відхилити правову позицію відповідача, врахувати ч.1 чт.78 КАС України щодо інформації зазначеної у відзиві, якою підтверджується протиправна бездіяльність відповідача.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- у період з 01.09.1980 року по 01.07.1985 року проходила навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова;

- 01.08.1985 року прийнята в обласну колегію адвокатів Херсонської області юридичної консультації Горностаївського району та 01.11.1993 року виключена з членів у зв`язку з призначенням суддею Горностаївського районного суду Херсонської області.

Відповідно до рішення XIV сесії Херсонської обласної ради народних депутатів 21 скликання №270 від 27.10.1993 року та наказу Управління юстиції Херсонській області №03-11/85 від 01.11.1993 року ОСОБА_1 була обрана на посаду судді Горностаївського районного суду Херсонської області та 14.08.2001 року увільнена від посади судді у зв`язку з обранням на посаду судді Херсонського обласного суду безстроково.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 21.06.2001 року за №2576-ІІІ ОСОБА_1 обрано суддею Херсонського обласного суду безстроково та 15.08.2001 року прийнята на посаду судді колегії в цивільних справах.

10.09.2001 року на базі Херсонського обласного суду утворено апеляційний суд Херсонської області.

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1515-VIII «Про звільнення суддів» звільнено ОСОБА_1 із з займаної посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом апеляційного суду Херсонської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 15.09.2016 року № 95-ОС ОСОБА_1 звільнена з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо визначення розміру ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16.09.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

При цьому, як стверджує позивач та заперечується відповідачем, останній перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці було здійснено ГУПФУ в Херсонській області 19.01.2020 року на підставі довідки №102/20 виданої Херсонським апеляційним судом від 24.02.2020 року у розмірі 54% від розміру суддівської винагороди (173415,00 грн) в сумі 93644,10 грн. Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було здійснено з урахуванням 60% доплати за вислугу років (25 років і більше).

Крім того, П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 30.04.2024 року у справі №540/4234/21 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановлено таке:

Отже, з 16.09.2016 року ОСОБА_1 призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" із зарахуванням до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16.09.2016 року.

Також П`ятим апеляційним адміністративним судом у вказаній постанові зроблено висновок: Що ж стосується зарахування до стажу періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів, то апеляційний суд враховує вищевказані висновки Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/808/18 (провадження № 11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, а тому суд вважає за можливе зарахувати вказаний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, а саме періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів.

Отже, Херсонський міський суд Херсонської області у постанові від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а зробив висновок щодо зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, а П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 30.04.2024 року у справі №540/4234/21 - щодо зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів.

12.03.2024 року позивачем було подано до відповідача заяву, в якій ОСОБА_1 просила здійснити перерахунок стажу шляхом зарахування згідно ч.2 ст. 137 ЗУ №1402-VIII, частинами другою та третьою статті 7 Закону № 2862-ХІІ (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, який складає 5 років та видати новий розрахунок стажу судді станом 15.09.2016 року згідно з Додатку №4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року.

19.03.2024 року Херсонським апеляційним судом надано відповідь у вигляді листа №08-33/64/2024 від 15.03.2024 року, про те, що відповідь буде надано після отримання відповідних роз`яснень від Державної судової адміністрації України.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ст. 137 Закону України Про судоустрій і статус суддів до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII Про статус суддів та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів.

Згідно ч.4 ст.43 Закону України Про статус суддів зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус суддів, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів доповнено абзацом такого змісту: До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п.11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2021 року по справі № 580/492/21.

Отже, аналіз вищезазначених норм свідчить, що суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарний період проходження строкової військової служби та час роботи на посаді слідчого.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 137 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч. 2 ст. 137 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII).

Отже, частиною 2 цієї ж статті у редакції, яка діє з 05.08.2018, визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Варто зазначити, що ця норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

При цьому, абз. 4 п. 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлюється, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Системний аналіз наведених норм доводить, що положення ст. 137 та абз. 4 п. 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статусу суддів", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/808/18 (провадження № 11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 року у справі № 9901/805/18 також зазначила, що внесені до ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про статус суддів №2862-ХІІ від 15.12.1992 року (у редакції, чинній станом на 01.11.1993 року) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України Про статус суддів №2862-ХІІ від 15.12.1992 року (у редакції, чинній станом на 15.08.2001 року) суддею Верховного Суду Республіки Крим, обласного, Київського і Севастопольського міських, військового суду регіону і Військово-Морських Сил України може бути громадянин України, який досяг на день обрання 30 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менш як п`ять років, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.

Отже, станом на дату призначення позивача на посаду судді Горностаївського районного суду Херсонської області позивач повинна була мати стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років, а станом на дату призначення суддею Херсонського обласного суду - стаж роботи за юридичною спеціальністю не менш як п`ять років, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що стаж роботи на посаді суддів позивачу зараховано в повному обсязі, та відповідно до вищенаведених висновків судів у справах №766/16368/16-а та №540/4234/21 до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню також у половина строку навчання та два роки роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.

Щодо вимог позивача стосовно видачі оновленого розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, суд зазначає.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1).

Згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається зокрема розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Суд зазначає, що позивачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що у розрахунку стажу судді, який позивачем було подано разом із заявою про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не було вказано половини періоду її навчання та два роки роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.

Крім того, позивачем до суду надано докази звернення до відповідача із заявою, в якій ОСОБА_1 просила здійснити перерахунок стажу шляхом зарахування згідно ч.2 ст. 137 ЗУ №1402-VIII, частинами другою та третьою статті 7 Закону № 2862-ХІІ (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, який складає 5 років та видати новий розрахунок стажу судді станом 15.09.2016 року згідно з Додатку №4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року.

Суд зазначає, що позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді двох років стажу роботи за юридичною спеціальністю (роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури), оскільки три роки стажу роботи суддею позивачу зараховано та такий строк двічі зарахуванню не підлягає.

Водночас, Херсонський апеляційний суд у справі №766/16368/16-а участі не брав, доказів отримання постанови по такій справі (що свідчило б про інформування відповідача про відповідні висновки суду) до суду не надано.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідач протиправної бездіяльності щодо неперерахунку стажу та невидачі оновленого розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання не допущено.

У свою чергу, щодо вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Херсонського апеляційного суду, щодо не здійснення перерахунку доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ №1402-VIII, що дає право на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права (12.07.2018 року) суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з п.6 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Згідно з ч.5 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суд зазначає, що позивач має стаж роботи суддею Горностаївського районного суду Херсонської області, Херсонського обласного суду та апеляційного суду Херсонської області 22 роки 10 місяців 15 днів та крім того враховуючи право позивача на зарахування половини строку навчання 2 роки 4 місяці 28 днів та 2 роки роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури до стажу роботи на посаді судді стаж роботи позивача, який є підставою для визначення їй розміру доплати за вислугу років становить 27 років 2 місяці та 43 дні, що не дає ОСОБА_1 права на доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу.

Суд також зазначає, що у своїй заяві від 11.03.2024 позивач не просила видати їй нову довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням у ній доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу, так само як не надала доказів звернення до відповідача із іншою подібною заявою.

Відтак, вказані вимоги позивача також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали суд зазначає.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Зважаючи на вищенаведене висновки суду суд не вбачає порушення відповідачем законів, а тому не вбачає підстав і для прийняття стосовно відповідача окремої ухвали.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонського апеляційного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Херсонський апеляційний суд (вул. 295 Стрілецької дивізії, буд.1-а, м. Херсон, 73000, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 14 червня 2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо