Справа № 522/7624/24
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7624/24
Провадження № 2-а/522/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території

ВСТАНОВИВ:

До суду 14.05.2024 року надійшов адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2024 працівниками УСР в Одеській області ДСР НП України спільно з працівниками УМП ГУНП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області особу, який назвався громадянином Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , для з`ясування обставин законності перебування на території України.

11.05.2024 о 14.45 год. відповідача було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000257 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою встановлення -особи та/або з`ясування обставин правопорушення.

В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів прибув на територію України у 2008 році місце перетину державного кордону не пам`ятає та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Паспортний документ для виїзду за кордон у Відповідача під час виявлення відсутній.

Дозволений строк перебування на території України у громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився, Відповідач перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні, проживає. на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Громадянин Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має дійсного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання в Україні. Він не може бути працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби, через що, з метою отримання грошових коштів, може вчиняти злочини проти власності, чим завдати істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян.

11.05.2024 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (даті - КУпАП), стосовно громадянина Сирії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 011068 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2024 серії ПН МОД № 011168 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 гри.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП Відповідачем - громадянином Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на подання адміністративного позову добровільно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., не сплачено, що підтверджується відсутністю банківської квитанції банку платника як в додатках до адміністративного позову Позивача, гак і в особовій справі останнього.

11.05.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 15 про примусове видворення з України відносно громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

Громадянин Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» він не може бути примусово видворенний за межі території України.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд затримати громадянина Сирії Шахуд. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 11.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.;.

Ухвалою суду від 14.05.2024 року провадження у справі було відкрито.

12.06.2024 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення та клопотання про витребування доказів.

У судове засідання призначене на 13.06.2024 року з`явились представник позивача Саркісян А.Р. та представник відповідача Казнєвський В.О. та відповідач ОСОБА_1 .

Під час судового засідання судом вирішено відмовити в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, адже в порушення процесуального законодавства відповідачем не надано доказів неможливості самостійно отримати докази.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач заперечував в задоволенні позову, наполягав на тому, що не знав та не розумів про втрату додаткового захисту.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 11.05.2024 працівниками УСР в Одеській області ДСР НП України спільно з працівниками УМП ГУНП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області особу, який назвався громадянином Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , для з`ясування обставин законності перебування на території України.

11.05.2024 о 14.45 год. відповідача було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000257 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою встановлення -особи та/або з`ясування обставин правопорушення.

В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів прибув на територію України у 2008 році місце перетину державного кордону не пам`ятає та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Паспортний документ для виїзду за кордон у Відповідача під час виявлення відсутній.

Дозволений строк перебування на території України у громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився, Відповідач перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні, проживає. на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів.

ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Громадянин Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має дійсного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання в Україні. Він не може бути працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби, через що, з метою отримання грошових коштів, може вчиняти злочини проти власності, чим завдати істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян.

11.05.2024 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (даті - КУпАП), стосовно громадянина Сирії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 011068 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2024 серії ПН МОД № 011168 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 гри.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП Відповідачем - громадянином Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на подання адміністративного позову добровільно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., не сплачено, що підтверджується відсутністю банківської квитанції банку платника як в додатках до адміністративного позову Позивача, гак і в особовій справі останнього.

11.05.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 15 про примусове видворення з України відносно громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позиції відповідача стосовно наявності у відповідача додаткового захисту суд встановив наступне.

Рішенням від 08.03.2023 року № 22-23 Державна міграційна служба Україна вирішила позбавити додаткового захисту громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вказаного рішення вбачається, що Рішенням ДМС від 05.05.2020 року № 127-20 відповідача визнано особою, яка потребує додаткового захисту терміном дії до 05.05.2025 року.

Далі рішенням встановлено, що відповідач звернувся до ДМС в Полтавській області з заявою про припинення додаткового захисту у зв`язку з наміром повернутися до країни громадянської належності.

Вказаним рішенням також встановлено, що з відповідачем було проведено ретельну та детальну співбесіду, під час якої відповідач повідомив про намір повернутися до Сирії де проживають його рідні.

На основі відкритих джерел у вказаному рішенні також зроблено висновок про те, що дійсно, існує тенденція до повернення жителів Сирії до постійного місця проживання з метою відбудови свого житла і продовження проживання в країні походження. В подальшому у вказаному рішенні зроблено висновок, що в регіоні майбутнього проживання ОСОБА_1 ситуація з беспекою є сприятливою, шлях до повернення буде безпечним.

Посилання відповідача, що він не розумів та не знав про втрату ним додаткового захисту спростовується матеріалами справи, зокрема, відповідно до Повідомлення про втрату додаткового захисту від 20.03.2023 року № 1 відповідачу роз`яснено про втрату відповідачем додаткового захисту в Україні та роз`яснено право на оскарження вищевказаного рішення ДМС.

Відповідач вказане повідомлення отримав, що також підтверджується матеріалами справи, а саме особистим підписом відповідача в журналі реєстрації видачі повідомлень.

Таким чином, суд встановлює, що відповідач знав та розумів про факт втрати додаткового захисту, однак ніяких дій не вчиняв, фактично проігнорувавши вказане рішення.

Посилання відповідача про те, що він не розумів значення цього рішення, не розумів його змісту не може бути аргументом, що свідчить про відсутність вини відповідача.

За розглядом справи суд вбачає, що на даний час громадянин Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . на території України знаходиться незаконно.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Частиною першою статті 26 Закону № 3773- VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 3773-VI рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно частини третьої статті 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини п`ятою статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119 (далі - Інструкція) , згідно пункту 4 якої іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворенні на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Інструкція детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

У пункті 7 Інструкції визначено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є:

невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави; якщо іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не мають законних підстав для перебування на території України та якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких осіб відсутній договір про реадмісію; якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.

Розділом ІІІ Інструкції встановлено, що у разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до частини першої статті 289 КАС України (п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно частини першої статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Суд зазначає, що відповідні органи за наявності підстав, передбачених частини першої статті 30 Закону № 3773- VI (тобто або не виконання у встановлений строк рішення про примусове повернення, або при наявності підстав вважати, що така особа буде ухилятися від виконання такого рішення) після виявлення/затримання такої особи невідкладно здійснюють підготовку для звернення з позовом до суду. При цьому, законодавством передбачена можливість подання до адміністративного суду позовної заяви відповідно до частини першої статті 289 КАС України.

У той же час, правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає Суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 27 лютого 2020 року по справі № 585/2811/19.

Суд вбачає, що відповідач перебуває на території України без законних на теперішніх час підстав, своєчасно рішення міграційної служби не виконав та ухиляється покинути територію України добровільно.

Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.23-25,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території задовольнити.

Затримати громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 11.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя А.В. Науменко13.06.24