Справа № 520/5557/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 червня 2024 року № 520/5557/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:

- зобов`язати Військово-лікарську комісію Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» (ідентифікаційний код: 02005585, місцезнаходження: 18009, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Луки Святителя-Хірурга, будинок 3) здійснити кваліфікацію ступеня тяжкості травми (поранення), отриманої 21.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч та описаної у Довідці ВЛК № 78 від 09.01.2023, з урахуванням положень п.п. 3.1. п. 3 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виплату у вигляді додаткової винагороди за період з 21.12.2022 по 08.06.2023, що включає перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що кваліфікація ступеня тяжкості його травми (поранення), отриманої 21.12.2022 року у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч, яка описана у довідці Військово-лікарської комісії № 78 від 09.01.2023, є протиправною, оскільки суперечить дійсним обставинам та в подальшому отриманим позивачем довідкам Військово-лікарських комісії. Вказане призвело до порушення прав позивача, оскільки останнім не було отримано виплату у вигляді додаткової винагороди за період з 21.12.2022 по 08.06.2023, що включає перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представником Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останнім вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також позивачем було подано відповіді на відзиви відповідачів із викладенням власної правової позиції.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 26.04.2024 року, у справі №520/5557/24; подальший розгляд справи №520/5557/24 вирішено здійснювати з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на час звернення до суду є солдатом Військової частини НОМЕР_3 , а перед цим Військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується відомостями військового квитка позивача.

Отже, починаючи з 11.05.2022 року, позивач проходить військову службу в Збройних Силах України та під час несення служби у Військовій частині НОМЕР_4 , приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, в ході яких 21.12.2022 отримав травму (поранення), пов`язану із захистом Батьківщини.

Факт отримання травми (поранення), пов`язаної із захистом Батьківщини, підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) № 90 від 09.01.2023 року.

Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії № 78 від 09.01.2023 року позивачу встановлено діагноз «стан після мінновибухової травми легкого ступеню (21.12.2022) у вигляді вогнепальноосколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч». Також у зазначеній довідці вказано, що поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини (довідка про обставини поранення від 09.01.2023 року №90, видана командиром військової частини НОМЕР_4 ) та на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Водночас у позовній заяві позивачем вказано, що в подальшому стосовно нього було складені висновки Військово-лікарської комісії вказана травма була кваліфікована інакше. Так, відповідно до довідки гарнізонної Військово-лікарської комісії № 1620 від 28.02.2023 травма позивача описана як консолідуючі вогнепальні переломи основи V плеснової та кубовидної кісток лівої стопи (21.12.2022) внаслідок вогнепального осколкового наскрізного поранення лівої стопи з тимчасовим порушенням функцій, згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка. Також вказано, що поранення пов`язане із проходженням військової служби і позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки гарнізонної Військово-лікарської комісії № 4806 від 07.06.2023 травма охарактеризована як консолідовані вогнепальні переломи 5-ої плеснової, кубоподібної кісток лівої стопи внаслідок вогнепального осколкового сліпого поранення (21.12.2022) з незначеним порушенням функцій, стан після акубаротравми (21.12.2022) у вигляді посттравматичної двобічної сенсоневральної приглухуватості, при сприйнятті шепітної мови до 6 метрів на обидва вуха, згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка. Також вказано, що поранення пов`язане із проходженням військової служби.

Отже позивачем вказано, що у трьох довідках Військово-лікарської комісії наявна розбіжність кваліфікації ступеня тяжкості травми, що отримана позивачем 21.12.2022 та пов`язана із захистом Батьківщини, а саме: вогнепальні переломи п`ясних та плесневих кісток.

Позивачем вказано, що усі три довідки Військово-лікарської комісії стосуються однієї і тієї ж травми, отриманої ним 21.12.2022 року та пов`язаної із захистом Батьківщини, про що йдеться у самих довідках. Також позивачем вказано, що в усіх трьох довідках Військово-лікарської комісії травма описана майже ідентично: вогнепальні переломи основи V плеснової та кубовидної кісток лівої стопи, пов`язані із вогнепально-осколковим пораненням (за винятком несуттєвих текстуальних відмінностей). Однак, первісна довідка, вказує, що отримана травма (поранення) є травмою легкого ступеня, тоді як у двох наступних висновках вказано, що згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як тяжка. При цьому визначення ступеня тяжкості отриманої травми (поранення) усі три Військово-лікарські комісії керувались одним нормативно-правовим актом Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, відповідно до п.п. 3.1. п. 3 якого до тяжких травм за характером отриманих ушкоджень відносяться, зокрема, множинні переломи п`ясних та плесневих кісток.

Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про те, що у спірному висновку вірно описано характер отриманих ушкоджень, однак Військово-лікарською комісією помилково кваліфікувала ступінь травми (поранення), вказавши її як легку, а не тяжку, всупереч положенням п.п. 3.1. п. 3 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості.

Позивач звернувся до Центральної Військово-лікарської комісії із скаргою від 23.10.2023 року, у якій просив переглянути довідку Військово-лікарської комісії № 78 від 09.01.2023 та кваліфікувати отриману травму як тяжку, про що внести відповідні зміни до довідки Військово-лікарської комісії № 78 від 09.01.2023.

Листом 11 Регіональної Військово-лікарської комісії № 4695 від 28.11.2023 позивача повідомлено про те, що медичний висновок про ступінь тяжкості травми встановлює лікувальний заклад, де здійснювалось лікування особи, що постраждала.

Також матеріали справи свідчать, що наказами командира Військової частини НОМЕР_4 від 10.01.2023 №7/2 вважати таким, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з лікування ОСОБА_1 на підставі довідки військово-лікарської комісії №78 від 09.01.2023 року, від 18.02.2023 року №38/2 звільнено від виконання службових обов`язків солдата ОСОБА_1 із зазначенням підстав: проходження військово-лікарської комісії у в/ч НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 ; від 01.03.2023 року №49/1 наказано вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікування ОСОБА_1 на підставі довідки військово-лікарської комісії №1620 від 28.02.2023 року; надано відпустку за станом здоров`я на 30 діб.

Також матеріали справи містять копію довідки від 11.08.2023 року №220/ВФЗ про складові грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якої вбачається, що додаткова винагорода на період воєнного стану у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуванні на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у розмірі 70000,00 грн у травні виплачена з 21.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 09.01.2023 року, та утримана за 30.11.2022 року; 100000,00 грн з 01.03.2023 року по 30.03.2023 року.

Під час розгляду справи встановлено доводи представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно того, що відповідно до директиви Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 27.12.2022 №Д-78/ДСК, військова частина НОМЕР_4 з 15.02.2023 року розформована. Документи щодо перебування позивача за період з 31.03.2023 р. по 08.06.2023 р. направлені до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для подальшого зберігання. З огляду на вказане, на переконання відповідача, позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду від 16.04.2024 року витребувано від Галузевого державного архіву Міністерства оборони України засвідчені належним чином копії документів щодо перебування солдата Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у період з 31.03.2023 по 08.06.2023; витребувані документи вказано надати до Харківського окружного адміністративного суду у строк протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду.

Листом від 22.04.2024 року №179/1/3851 Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на адресу суду направлено копію раніше виданої архівної довідки на ОСОБА_1 від 28.03.2024 року №179/1/2922, зі змісту якої вбачається, що за архівними документами встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , у військовому званні солдат, на посаді гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти з 10 травня 2022 року (наказ від 11 травня 2022 року №8) (призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 10 травня 2022 року / наказ командира окремого стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 травня 2022 року №6) по 12 лютого 2023 року (наказ від 12 лютого 2023 року №31) / вибув у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_3 . Також вказано, що документи вч НОМЕР_3 за запитуваний період на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

Отже, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Основного Закону Україна є правовою державою.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За приписами статті 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України (стаття 9 Конституції України).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з Основним Законом України незалежність судді забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності, звільнення та припинення повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Приписами ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ визначено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військоволікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

Згідно із п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

Приписами пункту 2.7 розділу І Положення №402 визначено, що госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:

проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;

ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;

проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;

проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:

приймати постанови відповідно до цього Положення;

перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;

залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

За приписами пунктів 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.

Відповідно до підпункту б пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Поранення в бою або травма внаслідок нещасного випадку за ступенем тяжкості поділяються на тяжкі та легкі. Такий поділ визначається Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим наказом МОЗ України «Про затвердження класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості» від 04.07.2007 року №370 (далі Класифікатор №370).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до спільного наказу Управління охорони здоров`я Черкаської обласної військової адміністрації та ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15.03.2022 року № 322/96 «Про створення обласної позаштатної військово-лікарської комісії з правами госпітальної військово-лікарської комісії» на базі Відповідача-1 було створено обласну позаштатну військово-лікарську комісію.

Зі змісту наданих сторонами пояснень встановлено, що 27.12.2022 року етапами евакуації позивача було доставлено до відділення екстреної невідкладної (медичної) допомоги Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Представником Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» у поданому до суду відзиві на позов вказано, що позивач спершу госпіталізований до ортопедо-травматологічного відділення в ургентному порядку, де було виконано первинну хірургічну обробку ран, ушивання. Для подальшого лікування позивач переведений у відділення судинної хірургії із зазначенням діагнозу стан після мінно вибухової травми легкого ступеню (21.12.2022р.) у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч. Загалом стаціонарне лікування тривало з 27.12.2022 по 10.01.2023 р.р.

Судовим розглядом справи встановлено, що 09.01.2023 року позивач пройшов позаштатну Військово-лікарську комісію в умовах Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» за результатами проходження якої було видано довідку № 78 військово-лікарської комісії, згідно якої отримана травма кваліфікована як травма легкого ступеню.

Представником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» у поданому до суду відзиві на позов вказано, що при визначенні ступеню тяжкості відповідач керувався Класифікатором №370, у п. 4 якого зазначено, що до легких травм відносяться: ушкодження, що не вказані в п. 3 Класифікатора №370; розлади здоров`я з тимчасовою втратою працездатності тривалістю до 60 днів.

Також зазначено, що у п. 3 Класифікатора №370 вказано, що до тяжких травм належить: множинні переломи п`ясних та плесневих кісток.

Представником відповідача зазначено, що відповідно до виписки №16610 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» ДОР встановлено діагноз: «МВТ (21.12.2022) вогнепальне осколкове сліпе непроникаюче поранення бокової поверхні живота ліворуч; вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин лівого стегна лівої стопи; вогнепальний перелом основи 5 плесневої кістки та кубовидної кістки ліворуч» та виписки №54648 із медичної картки стаціонарного хворого КНП «ЧОЛ Черкаської обласної ради», діагноз: «Стан після мінно-вибухової травми (21.12.2022) легкого ступеня у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плесневої кістки та кубовидної кістки ліворуч; вогнепально-осколкові точкові сліпі поранення лівої гомілки, стегна, бокової поверхні живота не проникаюче в черевну порожнину», а отже у позивача діагностовано мінно-вибухову травму легкого ступеню (21.12.2022р.) у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч. Оскільки, множинність переломів у позивача відсутня даний фактор унеможливлює визначити дану травму як тяжку.

Додатково представником відповідача зазначено, що рішення Військово-лікарської комісії було прийнято на двадцятий день після отримання поранення. Однак порушення стану здоров`я позивача може перейти у тяжку ступінь лише при тривалому розладі здоров`я з тимчасовою втратою працездатності на 60 і більше днів (абз. 28, п.п.3.1, п.3 Класифікатор №370). Тому тяжка ступінь може встановлюватися наступними військово-лікарськими комісіями на 60 день і більше від поранення при безперервному лікуванні.

Враховуючи вказані пояснення та доводи позивача, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Крім того питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та визначення класифікації поранення за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Отже, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, до якого класу належить чи підпадає таке поранення, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Отже, враховуючи вказане, суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не було надано до суду та судом самостійно в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено доказів, що свідчили б про порушення процедури прийняття довідки ВЛК № 78 від 09.01.2023, а отже у суду відсутні підстави для зобов`язання Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» здійснити кваліфікацію ступеня тяжкості травми (поранення), отриманої 21.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч та описаної у Довідці ВЛК № 78 від 09.01.2023, з урахуванням положень п.п. 3.1. п. 3 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, у зв`язку з чим у задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 виплату у вигляді додаткової винагороди за період з 21.12.2022 по 08.06.2023, що включає перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії суд зазначає таке.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також пункт 1 Постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000,00 грн винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Матеріали справи свідчать на користь того, що позивачу здійснювались нарахування та виплата вказаної винагороди, але, як зазначає позивач, у неналежному розмірі з огляду на обставини невірної кваліфікації ступеня важкості поранення, який було здійснено відповідачем Військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» у довідці № 78 від 09.01.2023 року.

Враховуючи обставини справи та з огляду на висновки суду, наведені у цьому рішенні щодо відсутності у суду підстав для зобов`язання Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» здійснити кваліфікацію ступеня тяжкості травми (поранення), отриманої 21.12.2022 ОСОБА_1 у вигляді вогнепально-осколкових поранень з вогнепальним переломом основи V плеснової кістки та кубовидної кістки ліворуч та описаної у довідці ВЛК № 78 від 09.01.2023, з урахуванням положень п.п. 3.1. п. 3 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим Наказом Міністерством охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370, та враховуючи, що саме визначення ступеня важкості отриманого позивачем поранення має вплив на отримання останнім винагороди згідно Постанови №168 у збільшеному розмірі, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради (вул. Святителя-хірурга Луки, буд. 3, м. Черкаси,18009), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.