Справа № 935/1064/24
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1064/24
Провадження № 2-а/935/11/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

представника позивача - Кушніренка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 320862 від 28.01.2024. В обґрунтування позову зазначив наступне.

21.03.2024 під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП позивач виявив постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 320862 від 28.01.2024 р., складену щодо позивача за порушення Правил дорожнього руху та накладено стягнення у виді штрафу за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначена постанова не була отримана позивачем на місці її складання, а також поштою позивач її не отримував.

28 січня 2024 року по вулиці Київській у м. Коростишеві Житомирської області, позивач перебував у власному автомобілі Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 на передньому пасажирському сидінні. Після здійснення водієм маневру повороту ліворуч з дотриманням вимог ПДР, за їх автомобілем помічено автомобіль патрульної поліції, який подавав сигнал зупинки за допомогою світлових маячків, у зв`язку з цим водієм було зупинено автомобіль у належному місці.

Зупинившись на вимогу патрульної поліції з дотриманням вимог ПДР, до автомобіля позивача підійшов інспектор, та вказав, що водій порушив вимоги ПДР, а саме, при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту. Позивач одразу ж вийшов з автомобіля з боку пасажира та надав з водієм документи для перевірки. Водій надав працівникам поліції пояснення, відносно того, що рухаючись в даній ділянці дороги він завчасно, перед початком маневру увімкнув покажчик повороту, зважаючи на конструктивні особливості власного автомобіля (покажчик повороту автоматично вимикається після маневру), він пояснив, що спочатку здійснив маневр перелаштування у сусідню смугу руху для повороту ліворуч, зупинився на червоний сигнал світлофора, а потім перед поворотом ліворуч знову увімкнув світловий покажчик повороту і лише після того, як світлофор подав дозволяючий рух сигнал здійснив маневр. Пояснення позивача працівники поліції не прийняли до уваги, внаслідок чого було в подальшому працівниками поліції надано пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з відповідним оформленням адміністративних матеріалів. Однак, жодним чином позивача не повідомляли про те, що відносно нього складається постанова про накладення адміністративного штрафу. Позивач не є суб`єктом правопорушення, так, як не був водієм на момент зупинки. Відповідно до постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП та постанова містить обставини: « ОСОБА_1 в м. Коростишів по вул. Київська під час повороту не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території».

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним. Позивач зазначив, що транспортним засобом не керував, будь-яких порушень позивачем не допущено. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, а викладені обставини не відповідають дійсності, притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним, постанова у справі є необгрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушень ПДР не вчиняв, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Головне управління Національної поліції в Житомирській областідо суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно відзиву, зі змісту постанови вбачається, що 28.01.2024 о 15 год. 32 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 під час повороту не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункти 9.2.б та 15.9 ПДР України.

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1,2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, що допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь яких доказів наявності таких дій суду не надано. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з врахуванням всіх обставин справи.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судовому засіданні, 10.05.2024 позивач ОСОБА_1 та представник позивача Кушніренко А.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позові та просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що транспортним засобом не керував, порушень ПДР не вчиняв. В подальшому в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що відповідачем не було належним чином доведено факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 122 КУпАП, працівником поліції не було здійснено відповідних замірів на місці зупинки ТЗ.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській областіу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №320862 від 28.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.01.2024 о 15 год. 35 хв. в м. Коростишів по вул. Київській,151 під час повороту не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункти 9.2.б та 15.9 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.1.3 та п.1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали свідловими покажчиками повороту відповідного напрямку : Б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом..

Згідно з п. 15.9 й ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідальність за ч.1,2 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 28.01.2024 о 15 год. 35 хв. в м. Коростишів по вул. Київській,151 під час повороту не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив пункти 9.2.б та 15.9 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 122 КУпАП.

Ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідач посилається на відеозаписи з відео-реєстратора з службового автомобіля та нагрудного відео реєстратора працівника поліції.

Судом оглянуто вищевказані відеозаписи, на яких зафіксовано, що водій транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху.

Також з відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки поблизу нього, за винятком працівників поліції, інші особи відсутні, що спростовує твердження позивача, що викладені в позові, а саме надання водієм на місці зупинки пояснень щодо правопорушень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу були роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у графі 8 вказаної постанови.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №320862 від 28 січня 2024 року в цій частині прийнята правомірно, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а їх наявність доводиться шляхом надання доказів.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Суд вважає за необхідне зауважити, що належним доказом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що й підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а, від 17 березня 2020 року у справі № 482/83/17.

Проте, працівник поліції не здійснив відповідних замірів на місці вчинення правопорушення та не зазначив про це в постанові, в т. ч. й про пристрій, за допомогою якого здійснювалися такі заміри.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії ББА №320862 від 28 січня 2024 року в частині поставлення у вину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в цій частині закриттю.

Суд зазначає, що у оскаржуваній постанові стягнення накладено з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому враховуючи ту обставину, що за результатами розгляду постанову ББА №320862 від 28 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення, у цій частині, суд за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП залишає без змін постанову ББА №320862 від 28.01.2024 2024 року в частині заходу стягнення в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Суд звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №320862 від 28 січня 2024 року є однією вимогою немайнового характеру, та за результатами розгляду справи - задоволено частково, а оскаржувану постанову не скасовано у повному обсязі, а тому підстави для стягнення з суб`єкта владних повноважень на користь позивача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 320862 від 28.01.2024 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, та провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині - закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 320862 від 28.01.2024 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. залитити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення суду складено: 11 червня 2024 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: вул.Старий бульвар,5/37, м. Житомир, 10008, .

Суддя В.В.Янчук