Справа № 580/12656/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивича з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

зобов`язано 15 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.09.2023 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за привозом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач вказує, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 11-ОС від 17.02.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-063469), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.02.2023 № 176-ОС у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4, який прибув для подальшого проходження військової служби з прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5, з 17.02.2023.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 205-ОС від 10.05.2023 призначено сержанта ОСОБА_1 (П-063469), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 10.05.2023.

Листом заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12/19835 від 02.05.2023 надіслано за належністю для розгляду по суті звернення позивача. Зобов`язано за результатами розгляду звернення надіслати відповідь заявникові, а копію відповіді надіслати до Адміністрації Держприкордонслужби.

Згідно звернення позивача від 19.04.2023 останній просив: зареєструвати рапорт про звільнення по сімейним обставинам разом із доданими до нього документами; направити його за належністю для розгляду командирові військової частині в якій позивач проходить військову службу або іншій уповноваженій особі; забезпечити виконання командиром військової частини в які позивач проходить військову службу або іншими уповноваженими особами вимог статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо розгляду рапорту про звільнення із військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з сімейними обставинами. Про результати розгляду звернення і доданих до нього документів поінформувати у встановлений законом строк за адресою: АДРЕСА_1 .

Звернення аргументовано наявністю у дружини позивача ОСОБА_2 інвалідності III групи. До вказаного звернення позивач долучив рапорт від 19.04.2023 про звільнення з військової служби адресований командиру військової частини НОМЕР_2 .

Згідно даного рапорту позивач просив: розглянути та задовольнити даний рапорт; звільнити позивача з військової служби; надіслати його особову справу військовослужбовця, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим його місцем проживання; у разі відмови - надіслати аргументовану письмову відповідь за адресою: АДРЕСА_1 .

Рапорт аргументований наявністю у дружини позивача ОСОБА_3 інвалідності III групи.

До рапорту позивач долучив: Нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію свідоцтва про шлюб; нотаріально завірену копію довідку МСЕК серії НОМЕР_4 .

Листом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/1696-23-Вих від 11.05.2023 повідомлено позивача, що його звернення від 19.04.2023, яке зареєстроване в 15 мобільному прикордонному загоні від 02.05.2023 за № 1607-23-Вх, згідно з абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи». Отже, у зазначеній нормі цього Закону передбачено, що під час дії воєнного стану, для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, у разі, якщо дружина військовослужбовця є особою з інвалідністю III групи, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи II групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Листом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/1725-23-Вих від 11.05.2023 повідомлено, що на виконання листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12/19835/23-Вих від 02.05.2023 надсилаю відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 12/1696-23-Вих від 11.05.2023, громадянину ОСОБА_4 , на рапорт від 19.04.2023.

На лист Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12/К8290-14015 від 06.07.2023, листом в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/4584-23-Вих від 12.08.2023 повідомлено про результати повторного розгляду рапорту щодо звільнення ОСОБА_1 . Постановою від 22.05.2019 № 437 Кабінет Міністрів України з метою забезпечення конституційних положень про державний статус української мови та уніфікації вживання правописних норм погодив пропозицію Міністерства освіти і науки та Національної академії наук щодо схвалення Українського правопису в новій редакції, розробленій Українською національною комісією з питань правопису (далі - Український правопис-2019). Відповідно до параграфу 165. «СКІСНА РИСКА (/)" Українського правопису-2019 скісну риску ставимо в таких позиціях: «[...] В офіційно діловому та науковому стилях - як розділовий знак [...] Уживаються також комбіновані єднально-розділові сполучники і/або, рідше та/або (без відступів до і після скісної риски): порушення авторського і/або суміжних прав; «Типова освітня програма підвищення кваліфікації голів і/або членів правлінь об`єднань співвласників багатоквартирних будинків"; Війна і/або поезія? (назва газетної публікації)». Тобто, перша або друга з умов норми «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи» не є обов`язковою, якщо присутнє слово «або». Однак зважаючи, що вказано «та» це дає підстави вважати, що необхідним для застосування або двох умов (1 та 2) або другої умови (2). У свою чергу, застосування однієї із умов то було б зазначено, що: «або І або II», «І або II». Однак в даному випадку крім «або» також зазначено слово «та», що вказує на те, що саме друга умова є обов`язковою. Таким чином, норма права розкладається на дві складові: - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю саме І чи II групи; - (або) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Враховуючи зазначене, зазначено, що підставою для звільнення з військової служби ОСОБА_1 є наявність у нього дружини з інвалідністю саме І або II групи. Також, зазначено, що статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено підстави та умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації. Проте зміст жодної з наведених норм не передбачає умовою відстрочки від призову або звільнення з військової служби наявності з числа членів сім`ї військовозобов`язаного особи з інвалідністю III групи. Водночас, такою умовою є наявність у членів сім`ї осіб з інвалідністю саме І, та II груп інвалідності, однак дружина є особою з інвалідністю лише III групи.

Відповідач вказує, що за результатами претензійно-правової діяльності, яка здійснюється відповідними підрозділами ІНФОРМАЦІЯ_4, були ухвалені, на користь загону, судові рішення у справах № 580/4372/23 та № 440/4731/23.

Відповідач вважає, що за результатами повторного розгляду рапорту щодо звільнення ОСОБА_1 та згідно наданих документів, відсутні визначені законодавством підстави для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану.

Листом в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/4635-23-Вих від 14.08.2023 повідомлено позивача, що на лист Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12/К8290-14015 від 06.07.2023, повідомлено про результати повторного розгляду Вашого рапорту щодо звільнення. Постановою від 22.05.2019 № 437 Кабінет Міністрів України з метою забезпечення конституційних положень про державний статус української мови та уніфікації вживання правописних норм погодив пропозицію Міністерства освіти і науки та Національної академії наук щодо схвалення Українського правопису в новій редакції, розробленій Українською національною комісією з питань правопису (далі - Український правопис-2019). Відповідно до параграфу 165. «СКІСНА РИСКА (/)" Українського правопису-2019 скісну риску ставимо в таких позиціях: «[...] В офіційно діловому та науковому стилях - як розділовий знак [...] Уживаються також комбіновані єднально-розділові сполучники і/або, рідше та/або (без відступів до і після скісної риски): порушення авторського і/або суміжних прав; «Типова освітня програма підвищення кваліфікації голів і/або членів правлінь об`єднань співвласників багатоквартирних будинків"; Війна і/або поезія? (назва газетної публікації)». Тобто, перша або друга з умов норми «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи» не є обов`язковою, якщо присутнє слово «або». Однак зважаючи, що вказано «та» це дає підстави вважати, що необхідним для застосування або двох умов (1 та 2) або другої умови (2). У свою чергу, застосування однієї із умов то було б зазначено, що: «або І або II», «І або II». Однак в даному випадку крім «або» також зазначено слово «та», що вказує на те, що саме друга умова є обов`язковою. Таким чином, норма права розкладається на дві складові: - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю саме І чи II групи; - (або) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Вказано, що підставою для звільнення з військової служби ОСОБА_1 є наявність у нього дружини з інвалідністю саме І або II групи. Також, зазначено статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає підстави та умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації. Проте зміст жодної з наведених норм не передбачає умовою відстрочки від призову або звільнення з військової служби наявності з числа членів сім`ї військовозобов`язаного особи з інвалідністю III групи. Водночас, такою умовою є наявність у членів сім`ї осіб з інвалідністю саме І, та II груп інвалідності, однак дружина є особою з інвалідністю лише III групи. Підсумовуючи зазначене, за результатами повторного розгляду рапорту щодо звільнення ОСОБА_1 та згідно наданих документів, відсутні визначені законодавством підстави для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану. Відповідач вказав, що звільнити позивача з військової служби у зв`язку з наявністю у нього дружини з числа осіб з інвалідності, тобто за обставиною яка чітко передбачена статтею 26 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Надіслати його особову справу військовослужбовця, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим його місцем проживання.

У разі відмови - надіслати аргументовану письмову відповідь за адресою: АДРЕСА_1 .

Рапорт аргументований наявністю у дружини позивача ОСОБА_2 інвалідності III групи.

До рапорту позивач долучив: нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію свідоцтва про шлюб; нотаріально завірену копію довідку МСЕК серії 12ААГ № 028249; листом в. о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 12/К-389-292 від 13.10.2023 повідомлено позивача, що за результатами розгляду Вашого рапорту щодо звільнення від 15.09.2023, яке зареєстроване в 15 мобільному прикордонному загоні № НОМЕР_5 від 10.10.2023 повідомлено наступне. Постановою від 22.05.2019 № 437 Кабінет Міністрів України з метою забезпечення конституційних положень про державний статус української мови та уніфікації вживання правописних норм погодив пропозицію Міністерства освіти і науки та Національної академії наук щодо схвалення Українського правопису в новій редакції, розробленій Українською національною комісією з питань правопису (далі - Український правопис-2019). Відповідно до параграфу 165. «СКІСНА РИСКА (/)" Українського правопису- 2019 скісну риску ставимо в таких позиціях: «[...] В офіційноділовому та науковому стилях - як розділовий знак [...] Уживаються також комбіновані єднально-розділові сполучники і/або, рідше та/або (без відступів до і після скісної риски): порушення авторського і/або суміжних прав; «Типова освітня програма підвищення кваліфікації голів і/або членів правлінь об`єднань співвласників багатоквартирних будинків"; Війна і/або поезія? (назва газетної публікації)». Тобто, перша або друга з умов норми «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи» не є обов`язковою, якщо присутнє слово «або». Однак зважаючи, що вказано «та» це дає підстави вважати, що необхідним для застосування або двох умов (1 та 2) або другої умови (2). У свою чергу, застосування однієї із умов то було б зазначено, що: «або І або II», «І або II». Однак в даному випадку крім «або» також зазначено слово «та», що вказує на те, що саме друга умова є обов`язковою. Таким чином, норма права розкладається на дві складові: - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю саме І чи II групи; - (або) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи. Враховуючи зазначене, підставою для звільнення з військової служби ОСОБА_1 є наявність у нього дружини з інвалідністю саме І або II групи. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає підстави та умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації. Проте зміст жодної з наведених норм не передбачає умовою відстрочки від призову або звільнення з військової служби наявності з числа членів сім`ї військовозобов`язаного особи з інвалідністю III групи. Водночас, такою умовою є наявність у членів сім`ї осіб з інвалідністю саме І, та II груп інвалідності, однак дружина є особою з інвалідністю лише III групи. Підсумовуючи зазначене, за результатами повторного розгляду рапорту щодо звільнення ОСОБА_1 та згідно наданих документів, відсутні визначені законодавством підстави для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану.

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_5 № 12/6941-23-Вих від 14.10.2023 повідомлено Адміністрацію Державної прикордонної служби України, що на виконання їх листа № 12/49582/23-Вих від 10.10.2023 надсилано відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 12/К-З89-292 від 13.10.2023, громадянину ОСОБА_4 .

Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 12/49582-Вих від 10.10.2023 повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_6 , що Адміністрацією Держприкордонслужби в межах компетенції уважно розглянуті скарга та звернення ОСОБА_1 щодо звільнення його з військової служби. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позиція Адміністрації Державної прикордонної служби України стосовно підстав для звільнення ОСОБА_1 викладена в листом від 06.07.2023 № 12/К-8290-14015. Враховуючи вищевикладене, необхідно у стислі строки повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.09.2023 щодо звільнення з військової служби (додається). Про результати розгляду донести до управління кадрового менеджменту Адміністрації Держприкордонслужби та повідомити ОСОБА_1 .

До вказаного листа було долучено рапорт від 15.09.2023 про звільнення з військової служби адресований командиру військової частини НОМЕР_2 . Згідно даного рапорту позивач просив: розглянути та задовольнити даний рапорт; звільнити позивача з військової служби у зв`язку з наявністю у нього дружини з числа осіб з інвалідності, тобто за обставиною яка чітко передбачена статтею 26 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»; надіслати його особову справу військовослужбовця, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим його місцем проживання. У разі відмови - надіслати аргументовану письмову відповідь за адресою: АДРЕСА_1 .

Рапорт аргументований наявністю у дружини позивача ОСОБА_2 інвалідності III групи.

До рапорту позивач долучив: нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_1 ; нотаріально завірену копію паспорту ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію картки платника податків ОСОБА_2 ; нотаріально завірену копію свідоцтва про шлюб; нотаріально завірену копію довідку МСЕК серії НОМЕР_4 .

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_6 № 12/К-412-315 від 23.10.2023 повідомлено позивача, що на звернення від 15.09.2023, яке зареєстроване в 15 мобільному прикордонному загоні від 19.10.2023 за № К-412, повідомлено, що згідно з абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме «у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи». Отже, у зазначеній нормі цього Закону передбачено, що під час дії воєнного стану, для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, у разі, якщо дружина військовослужбовця є особою з інвалідністю III групи, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи II групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Відповідач вказує, що позивачем порушено процедуру звернення з рапортом по команді. Так військовослужбовці звертаються до старших начальників відповідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV дія якого поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

З долучених до матеріалів справи звернень (рапортів) від 19.04.2023, 15.09.2023, вбачається, що вони по суті не вирішені начальником другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, начальником третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, начальником першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, комендантом другої прикордонної комендатури швидкого реагування, доказів передання на розгляд даних рапорті даним посадовим особам надано позивачем не було. Відповідач вказує, що в разі безпідставного не розгляду його рапорту даними посадовими особами він повинен був звернутись з рапортом безпосередньо до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_6 чи голови ІНФОРМАЦІЯ_3 в разі відмови розгляду рапорту командиром військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач вказує, що Черкаський окружний адміністративний суд, проаналізував порядок та процедуру звільнення військовослужбовця з урахуванням приписів Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, втім такі, на переконання відповідача, не можуть бути застосовні до військовослужбовців Державної прикордонної служби України згідно з вимогами ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до п. 4 глави 10 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 468 від 06.06.2017, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.08.2017 за № 1011/30879, не передбачено видача наказу по особову складу в разі відмови військовослужбовцю в задоволенні рапорту на звільнення за сімейними обставинами.

Отже, після розгляду рапорту військовослужбовця, щодо звільнення зі служби, зміни в службовому становищі позивача не відбулись, тому наказ по особовому складу (владно-розпорядчий документ) не оформлявся у 15 мобільному прикордонному загоні.

Відповідач вказує, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягає Указ Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, яким затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке визначає порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Оскільки позивач має військове звання «молодший сержант», тому у відповідності до підпункту 1 пункту 270 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України рішення про його звільнення приймає начальник прикордонного загону.

18.04.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Позивач вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку зазначивши про те, що наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю є підставою для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану.

Одночасно з цим, посилання відповідача на норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на думку позивача, є безпідставними, оскільки вони регулюють питання призову на військову службу, а не звільнення зі служби. Відповідно, також є необґрунтованими твердження про наявність колізії норм двох законів, оскільки вони регулюють різні суспільні відносини.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_6.

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 29.06.1993 серії НОМЕР_7 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 028249 від 19.09.2022 ОСОБА_2 з 19.09.2022 по 01.10.2024 встановлено III групу інвалідності. Висновок про умови та характер праці - протипоказані помірні (значні) фізичне, динамічне навантаження, шкідливі умови праці.

15.09.2023 позивач подав відповідачу рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, керуючись пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІI групи.

До рапорту додані такі документи: копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та РНОКПП; копія свідоцтва про шлюб; копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 та РНОКПП; копія довідки МСЕК серії НОМЕР_4 .

13.10.2023 Військовою частиною НОМЕР_2 листом за № 12/К-389-292 відмовлено у звільненні військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби, оскільки у позивача дружина з інвалідністю III групи, а не І або II групи, як передбачено пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю є підставою для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану.

Також, суд першої інстанції прийшов до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивач про звільнення з військової служби за пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Керуючись п. 233 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

під час воєнного стану:

через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Як не заперечується сторонами у справі, довідкою до акту МСЕК серії 12 ААГ № 028249 підтверджено наявність у дружини позивача ОСОБА_2 по 01.10.2024 інвалідності III групи. Як наслідок, позивач використав своє право на звільнення з військової служби та подав відповідний рапорт на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю. В той же час, відмову у задоволенні рапорту, відповідач мотивує відсутністю у дружини позивача I - II групи інвалідності.

Так, Верховний Суд у постанові від 24.04.2024 у справі № 140/12873/23, за аналогічних обставин прийшов до наступних висновків:

«…Зокрема, абзац 5 підпункт «г» пункту 2 частини четвертої цієї статті унормовує, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

З конструкції цієї норми слідує, що законодавець поєднав сполучниками «та» і «або» дві підстави звільнення військовослужбовців за сімейними обставинами або через інші поважні причини, як-от:

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (1 умова);

- одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи (2 умова).

Синтаксичний розбір вказаного речення дає підстави вважати, що військовослужбовці які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану, за наступних умов:

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи (тобто, 1 або 2 умови);

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи

Тобто, сполучник «та» поєднує 1 і 2 умови, а сполучник «або» розділяє.

На тлі цього колегія суддів уважає обґрунтованим висновок судів обох інстанцій, що наведена в абзаці 5 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ підстава звільнення - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (1 умова) є самостійною. При цьому, в конструкції цього речення відсутня конкретизація, яка саме група інвалідності повинна бути в дружини (чоловіка).

Разом із тим, якщо розглядати випадок поєднання 1 та 2 умов сполучником «та», то навіть у цьому разі Закон № 2232-ХІІ не ставить звільнення військовослужбовців у залежність від наявність у дружини (чоловіка) І чи ІІ групи інвалідності, а лише вказує «із числа осіб з інвалідністю».

Принагідно допустити, що якби законодавець мав на увазі, як стверджує касатор, що І чи ІІ групи інвалідності стосується як дружини (чоловіка) військовослужбовців, так і одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), то втрачало б сенс зазначення у конструкції 1 умови фрази «із числа осіб з інвалідністю». У такому випадку абзац 5 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ був би викладений наступним чином: у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи. Саме в такому випадку можна було б стверджувати про прив`язку 1 та 2 умов до наявності І чи ІІ груп інвалідності.

Таким чином Суд уважає, що наведене скаржником розуміння норми абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ є суто суб`єктним і ґрунтується на неправильному її тлумаченні…

… Проаналізувавши в цілому підпункт «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ, колегія суддів зауважує, що законодавець через призму вказаної норми реалізував завдання Закону № 2122-IX, у якій виокремив такі підстави звільнення з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), як-от: у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років; у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи; у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, підстави звільнення військовослужбовця з військової служби як: (1) необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), а також особами з інвалідністю І групи (2) чи ІІ групи (3) є самостійними і не стосуються (не пов`язані) з такою підставою як: у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю…».

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявність у позивача дружини, яка є інвалідом ІІІ групи, дає йому право на звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права та прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що сторони у справі не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, то колегія суддів не надає оцінки даній частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; п. 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; п. 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; п. 29).

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан