Справа № 160/30462/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/30462/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року (суддя Златін С.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 22.01.2024 року) в справі №160/30462/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування постанови і рішення, зобов`язання провести повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби, -

в с т а н о в и в:

20.11.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач-1), Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач-2) в якому просив визнати протиправним та скасувати постанову, оформлену Довідкою військово-лікарської комісії військової частини від 21.04.2023 р. № 5241 про визнання його придатним до військової служби; зобов`язати військово-лікарську комісію провести повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби з урахуванням висновків суду; визнати протиправним рішення відповідача-2, оформлене листом № 598/10993 від 14.10.2023 р. про відмову у задоволенні його заяви про оскарження постанови військово-лікарської комісії від 22.08.2023 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що згідно з Положенням «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку. Апелянт вказував, що суд першої інстанції робить хибний висновок, що підставами оскарження постанови ВЛК є безпосередньо порушення вимог проведення військово-лікарської експертизи встановлених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, які проявились в необ`єктивності та неповноті медичного огляду позивача, а саме не встановлення ВЛК захворювань, які попередньо були встановлені первинними медичними документами ОСОБА_1 , однак жодних доказів порушення самої процедури проведення військово-лікарської експертизи позивач не надає, а предмет спору зводиться до надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. Позивач не просив суд першої інстанції надавати власну оцінку діагнозу на предмет того, чи підпадає позивач під дію статтею Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, а вказує на неповноту проведення медичного огляду, що вбачається з не встановлення ВЛК захворювань, які попередньо були встановленні первинними медичними документами, що в свою чергу призвело до помилкових діагнозів та висновку про придатність до військової служби, внаслідок чого. ОСОБА_1 звертає увагу на відмінність між встановленим діагнозом у попередніх медичних документах, а саме: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0477623 від 21.03.2023 року; виписка із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда № 23Ж01236 від 11.04.2023 року, якими встановлено діагноз - Гіпертонічна хвороба III ступеню (16.03.2023 року) та встановленим діагнозом - гіпертонічна хвороба І ступеню. Апелянт вказував, що має та надає належні та допустимі докази спростування діагнозу, що зазначений в оскаржуваній постанові ВЛК - копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0477623 від 21.03.2023 р.; виписки із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда № 23Ж01236 від 11.04.2023 р, які с первинною медичною документацією, складені лікарями, які володіють спеціальними знаннями в галузі медицини, а тому відповідні висновки суду першої інстанції щодо відсутності висновку експерта є необґрунтованими та безпідставними. Апелянт вказував, що обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваної постанови ВЛК було покладено на відповідача, яким було прийнято оскаржуване рішення, тобто, на Військово-лікарську комісію Військової частини НОМЕР_1 , однак не виконано свого обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення. Позивачем було надано суду відповідні докази, які вказують про неправомірність оскаржуваної постанови ВЛК з підстав помилковості діагнозу встановленого ОСОБА_1 . ЦВЛК було безпідставно відмовлено у задоволенні заяви, оскільки в обґрунтування такої відмови безпідставно вказує, що наявність інших захворювань, зазначених у виписних епікризах КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» та КИП «Міська клінічна лікарня № 6 Дніпропетровської міської ради» не підтверджено, оскільки не підтверджено первинною медичною документацією, а також додатковими методами дослідження. ОСОБА_1 до заяви про скасування постанови військово-лікарської комісії були додані документи, які є первинною медичною документацією, є належними та допустимими доказами встановлення відповідних діагнозів, зокрема - Гіпертонічна хвороба III ступеню та інших захворювань, тому висновки Центральної ВЛК про не підтвердження таких захворювань є безпідставними.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що передбачено особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період, які визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Суд першої інстанції вказував, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови. Перегляд ЦВЛК постанов ВЛК є не способом досудового врегулювання спору, а є складовою частиною процесу проведення військово-лікарської експертизи, яка визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить у компетенцію адміністративного суду, суд перевіряє законність постанови військово-лікарської комісії виключно в межах дотримання процедури її ухвалення та не може самостійно надавати оцінку діагнозу лікарів без наявності висновку експерта або рішення ВЛК вищого рівня. Позивач не надав висновку експерта, який би спростовував висновки ВЛК, проте звертався до ВЛК вищого рівня, з листа якого вбачається відсутність спростування діагнозу, що вказаний в оскаржуваній постанові. Суд першої інстанції вказував, що позивач скористався правом оскарження висновку ВЛК до ЦВЛК, надана від 14.10.2023 року відповідь свідчить про відсутність протиправної бездіяльності відповідача у справі. Позивачем не надано доказів порушення процедури розгляду його скарги, а також висновку іншого експерта, який би спростовував рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства Оборони України, оформлене листом № 598/10993 від 14.10.2023 року.

Відповідно до матеріалів справи, у грудні 2022 року солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією, військову службу проходить у Військовій частині НОМЕР_1 .

Встановлено, що в період з 16.03.2023 року по 21.03.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міській клінічній лікарні № 6 Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №0477623, де йому встановлено: Повний діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ (ГПМК 01.2023 анамнеостично), АГ 3 ст., ризик 3 (високий), Кризовий перебіг.

У період з 21.03.2023 року по 11.04.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда № 23Ж01236.

18.04.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано направлення № 2277 на медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення ступеню придатності до військової служби. Відповідно до довідки ВЛК від 21.04.2023р. № 5241, ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК, встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з помірно вираженим цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0 ст. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Вроджена вада серця. Двустулковий аортальний клапан без ознак стенозу. СН 0 ст. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 41в, 39в, 74г графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби.

Не погоджуючись з висновки ВЛК, 22.08.2023 року представником позивача направлено до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України заяву про оскарження постанови, оформленої довідкою від 21.04.2023 року № 5241, про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби. Листом від 14.10.2023 року за №598/10993 Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України повідомила представника позивача, що діагнозом, визначений постановою ВЛК в/ч НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 21.04.2023 року №5241 прийнято вірно, згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військової служби не вбачається.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану звільняються з військової служби за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до абз. 3 частини 5 статті 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно пунктів 2.6.1, 2.6.5 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування; ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК. До участі в роботі позаштатних ВЛК на правах членів комісії залучаються головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень та інші лікарі-спеціалісти військових лікувальних закладів, начальники медичної служби та представники командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, та військові спеціалісти за клопотанням ВЛК.

Згідно пунктів 1.2, 1.2, 6.8 розділу ІІ вищевказаного Положення, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я. Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я. Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Згідно пунктів 20.1, 20.4 розділу ІІ вищевказаного Положення постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «обмежено придатний до військової служби».2 За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «обмежено придатний до військової служби»; «придатний до військової служби». У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Отже, визначення «придатний до військової служби» або «обмежено придатний до військової служби» визначається з огляду на Розклад хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд.

У виписці із медичної карти КНП «Міській клінічній лікарні № 6 Дніпровської міської ради, на яку посилається позивач встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІІ (ГПМК 01.2023 анамнеостично), АГ 3 ст., ризик 3 (високий), Кризовий перебіг, однак визначено, що ОСОБА_1 потребує додаткового обстеження, оскільки показання встановлено зі слів хворого, тому він скерований до терапевтичного відділення лікарні. Для подальшого лікування направлений до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради де встановлено заключний діагноз: ІХС: Стенокардія напруги ІІ ФК. Аортосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ступінь 3, Гіпертонічна криза (16.03.2023) ускладнена ТІА (16.03.2023) анамнестично, рекомендації облік у сімейного лікаря та за потреби консультація кардіолога, дієта.

КНП «Міській клінічній лікарні № 6 Дніпровської міської ради та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради не є спеціалізованими військовими лікарськими комісіями, не встановлюють причини зв`язок захворювання з військовою службою, не здійснено висновку придатності або не придатності, обмеженої придатності до військової служби.

У постанові від 23.06.2020 року у справі №520/9156/18 Верховний Суд вказував, що дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису. Суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. У такому випадку суд дійсно не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав. У кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Виписки КНП «Міській клінічній лікарні № 6 Дніпровської міської ради та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради встановлюють певні діагнози та вказують на певні захворювання ОСОБА_1 , однак не розкривають питання встановлення повного діагнозу після обстеження на правилами та на підставі Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402.

Функцію встановлення діагнозів, визначення питання придатності ОСОБА_1 виконано Військово-лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_1 . У відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 проведено медичний огляд та визначено що є «придатним до військової служби», встановлено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з помірно вираженим цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0 ст. захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

Суд звертає увагу, що Військово-лікарською комісією при Військовій частині НОМЕР_1 , з чим погоджується позивач, проведено медичний огляд. Позивач не вказує на порушення процедури медичного огляду, дослідження. Передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби таблиць додаткових вимог до стану здоров`я. Тобто ВЛК приймає свої рішення після проведення належного медичного огляду з урахуванням оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку громадянина, наявності фізичних вад.

Довідкою Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 від 21.04.2023 року №5241 вказано, що за результатом проведеного медичного огляду встановлено діагноз: дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з помірно вираженим цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0 ст. Вроджена вада серця. Двустулковий аортальний клапан без ознак стенозу. СН 0 ст. Комісією пояснена, що діагноз визначено за результатами ехокардіографії та за загальними результатами медичних обстежень, враховано виписки із медичних карт стаціонарного хворого кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда № 23Ж01236, не виявлено ушкоджень органів-мішеней із симптомами з їх боку та порушенням функцій, при яких встановлюється діагноз «Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.». Діагноз «Гіпертонічна хвороба ІІІ ст.» не відповідає результатам досліджень. Діагноз та висновки здійснено після медичного огляду та у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, та з огляду на Розклад хвороб.

Висновки приймаються на підставі Розкладу хвороб, тобто ВЛК не застосовує бездумний, власний підхід до визначення діагнозів, діагноз а разом з тим придатність або не придатність до військової служби визначається згідно суворих приписів Розкладу хвороб. Більше того, висновок ВЛК приймається після огляду особи хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей, обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

Слід зважати, що висновки Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1 , що викладені у довідці від 21.04.2023 року №5241, підтверджені листом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 14.10.2023 року №598/10993, вказано, що постанова військово-лікарської комісії військової частини згідно довідки від 21.04.2023 року №5241 прийнята вірно, підстав для її перегляду немає.

Суд першої інстанції при розгляді справи застосував висновки Верховного Суду, зокрема, що викладені у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18 необхідні до застосування.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору керується правими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.06.2018 року у справі №806/526/16, 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат, у разі відмови у задоволенні позовних вимог та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року в справі №160/30462/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова