Справа № 280/2166/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Справа № 280/2166/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправним повідомлення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати протиправним повідомлення відділу призначення пенсій управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління від 20.12.2023 року, в якому не зараховані періоди ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків № 800-0605-8/17937 від 27.03.2023 року, а саме у період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997;

- зобов`язати відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Управління призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з 19.05.2023 року за період ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату внесків № 0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 року, а саме у період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 30.06.2023 позивач звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Право на призначення пенсії виникло з 19.05.2023. 09.11.2023 позивач отримала повідомлення від відповідача, в якому зазначено, що позивачу була призначена пенсія за віком, при призначення пенсії до загального стажу було зараховано період ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023. Відділом контролю правильності призначення пенсії прийнято рішення, що період ведення підприємницької діяльності зараховано до загального стажу помилково, у зв`язку з чим виплати пенсії призупинено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач не погоджується з цим, вважає повідомлення відповідача протиправним, та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства та порушує її право на пенсійне забезпечення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від Управління копії матеріалів пенсійної справи позивача, у тому числі, рішення про призначення пенсії за віком; розрахунок страхового стажу, врахованого при призначенні пенсії за віком; рішення про призупинення виплати пенсії за віком.

28.03.2024 відповідач подав витребувані докази на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2024.

03.04.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачу з 20.05.2023 була призначена пенсія за віком згідно Закону № 1058-IV. Виплата пенсії позивачу призупинена. Звертає увагу суду, що предметом розгляду даної справи є саме поновлення нарахування та виплати пенсії позивачу, а не призначення пенсії, як зазначає позивач у своєму позові. При призначенні пенсії до загального стажу було враховано періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 року. Відділом контролю за правильністю призначенням пенсії при опрацюванні пенсійної справи, виявлено, що період ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 року зараховано до загального стажу помилково, оскільки у довідці не зазначені підстави видачі та відсутня інформація щодо первинних документів (платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, тощо), які підтверджують сплату страхових внесків за період ведення підприємницької діяльності. Виплата пенсії призупинена. Таким чином, поновлення виплати пенсії позивачу можливо здійснювати після надання позивачем додаткових документів. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 13.05.2024 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.06.2024.

22.05.2024 відповідач подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування доходів з 01 травня 1993 року до 01 липня 2000 рік зараховуються до страхового стажу за умови надання документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) встановлено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Поновлення виплати пенсії позивачці можливо після надання нею додаткових документів, передбачених пунктом 4 Порядку №637. Просить відмовити у задоволенні позову.

23.05.2024 представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі.

У підготовчому засіданні 12.06.2024 позивач та його представник просили розглядати справу по суті без їхньої участі, наполягали на задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито підготовче провадження у справі, з урахуванням положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

30.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) передбачено, що з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи наведене, заява позивача від 30.06.2023 про призначення пенсії за віком в порядку екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатами розгляду заяви позивача від 30.06.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 07.07.2023 №35 про відмову в призначенні пенсії позивачу (а.с. 37)

31.07.2023 позивач вдруге звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності заява позивача від 31.07.2023 про призначення пенсії за віком розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення від 08.08.2023 №35 про відмову у призначенні пенсії (а.с.37 звор.бік)

21.09.2023 позивач втретє звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV (а.с. 44).

До заяви, крім іншого, додано довідку №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, видану Управлінням, в якій зазначено, що відповідно до даних облікової картки наявна наступна інформація: - у період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 діяльність здійснювалась на загальній системі оподаткування, внески сплачено (а.с.14).

За принципом екстериторіальності заява позивача від 21.09.2023 про призначення пенсії за віком розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке прийняло рішення від 04.10.2023№35 про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV з 20.05.2023, тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку (60 років виповнилось 19.05.2023). (а.с. 51).

З розрахунку страхового стажу при призначенні пенсії судом встановлено, що до страхового стажу позивача були враховані спірні періоди з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 (а.с.51 звор.бік).

Судом також встановлено, що відповідач направив на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду в одеській області лист №0800-0303-9/68229 від 02.10.2023 «Щодо внесення змін до ЕПС ОСОБА_1 », в якому повідомив, що при перевірці електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що до страхового стажу неможливе врахування періоду стажу з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, оскільки в довідці не зазначена повна інформація на підставі яких документів надана відповідна довідка. Просив привести у відповідність страховий стаж (а.с.34).

За наслідками розгляду даного листа, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №2000-0302-9/140994 від 05.10.2023, повідомило, що при опрацюванні пенсійної справи до страхового стажу було зараховано період ведення підприємницької діяльності на підставі довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997, виданої відповідачем, якою підтверджено сплату внесків. Пенсію призначено вірно з нормами чинного законодавства. (зворотній бік а.с. 35).

Крім того, за наслідками розгляду вказаного листа, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 16.10.2023 №1500-0302-9/146390 повідомило, що, з урахуванням обставин, викладених у листі, не погоджується з необхідністю вилучення періодів стажу позивача з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997. З посиланням на пункт 4 Порядку №637 зазначило, що вважає за можливе зарахувати до страхового стажу позивача періоди ведення підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997, оскільки відповідно довідки від 27.03.2023 №0800-0605-8/17937, яка видана відповідачем на підставі даних облікової картки, страхові внески виплачені в повному обсязі (а.с.34 звор.бік 35).

Службовою запискою від 01.11.2023 №8476/03-16 начальник відділу контролю за правильністю призначення пенсії Управління повідомив начальника відділу обслуговування громадян №4 Управління про безпідставне призначення пенсії за віком позивачці за відсутності необхідного страхового стажу не менше 30 років. Зазначив, що періоди ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 врахувати не можливо, оскільки у довідці не зазначені підстави видачі та відсутня інформація щодо первинних документів (платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, тощо), які підтверджують сплату страхових внесків за період ведення підприємницької діяльності. Повідомив, що наразі виплата пенсії позивачці призупинена. (а.с. 53 звор.бік).

Листом від 09.11.2023 Управління повідомило позивача, що згідно заяви від 21.09.2023 позивачу призначена пенсія за віком згідно Закону № 1058-IV. Разом з тим, при призначенні пенсії до загального стажу було враховано період ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023. Відділом контролю за правильністю призначення пенсії прийнято рішення, що період ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 зараховано до загального стажу помилково, оскільки у довідці не зазначені підстави видачі та відсутні інформація щодо первинних документів (платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, тощо), які підтверджують сплату страхових внесків за період ведення підприємницької діяльності. Виплата пенсії призупинена (а.с. 17).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 2 вказаної норми визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків, до таких документів віднесено, у тому числі, інформацію Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, якщо така інформація наявна.

Верховний Суд у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є зокрема, оцінка правомірності дій відповідача щодо призупинення виплати позивачу пенсії внаслідок неврахування до загального страхового стажу періодів здійснення позивачем підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997.

Слід зазначити, що, якк при призначенні пенсії, так і до суду, позивач надав довідку №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, видану самим відповідачем, відповідно до якої у період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 наявна інформація про те, що діяльність здійснювалась на загальній системі оподаткування, внески сплачені.

Підтвердження сплати страхових внесків довідкою органу Пенсійного фонду України узгоджується з вимогами пункту 4 Порядку №637, який не встановлює будь-яких імперативних вимог щодо змісту такої довідки, у тому числі, щодо зазначенні інформації про підстави її видачі та відповідні первинні документи.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідача виникли зауваження до змісту довідки, яка видана ним сам.

Оскільки довідку №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023 складав та видавав саме відповідач, суд дійшов висновку, що у відповідача наявна інформація про підстави видачі такої довідки, у тому числі, про первинні документи, якими підтверджується сплата позивачем страхових внесків, і він може самостійно її перевірити, не покладаючи надмірного тягаря та позивача.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд зазначає, що доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами.

Крім того, суд звертає увагу, що жодна норма чинного законодавства не наділяє відповідача повноваженням переглядати рішення про призначення особі пенсії, прийняте в порядку екстериторіальності іншим територіальним органом Пенсійного фонду України.

Також суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Ухвалою суду від 14.03.2024 було витребувано у відповідача, крім іншого, рішення про призупинення виплати пенсії за віком позивачу.

Водночас, будь-якого рішення, прийнятого відповідно до вищенаведених норм, відповідачем до суду не надано.

Наведене у сукупності дозволяє дійти висновку, що відповідач протиправно призупинив виплату пенсії позивачу, безпідставно виключивши зі страхового стажу позивача періоди здійснення ним підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у пункті 75 рішення від квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) зазначив, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідною умовою є існування чіткого зв`язку між правопорушенням та способом захисту права, тобто метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як зазначено вище, під час розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідач протиправно призупинив виплату пенсії позивачу, безпідставно виключивши зі страхового стажу позивача періоди здійснення ним підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023.

Зважаючи на характер допущеного порушення, відповідним способом захисту порушеного права є визнання протиправними дій відповідача щодо виключення зі страхового стажу позивача періодів здійснення ним підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, а також призупинення виплати пенсії позивача. З метою захисту порушеного права наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди здійснення ним підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, а також поновити виплату пенсії позивачу та здійснити її виплату.

При цьому, жодні надані відповідачем до суду письмові докази, а також відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення не містять інформації про дату, з якої Управління призупинило виплату пенсії позивачу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що з моменту прийняття рішення від 04.10.2023№35 про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV з 20.05.2023, виплата пенсії позивачу не здійснювалась.

Відтак, порушене право позивача має бути поновлено з моменту призначення пенсійної виплати з 20.05.2023.

Водночас, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком, не узгоджується з фактичними обставинами справи, оскільки судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія за віком, однак її виплата протиправно призупинена, отже відсутні підстави для повторного призначення пенсії за віком позивачу.

Крім того, помилковим є обраний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправним повідомлення відділу призначення пенсій управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.12.2023 року, в якому не зараховані періоди ведення підприємницької діяльності згідно довідки про сплату страхових внесків №800-0605-8/17937 від 27.03.2023 року, а саме у період з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997, оскільки таке повідомлення має інформаційний характер, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а визнання його протиправним не призведе до відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах.

Відтак, зважаючи на обрання позивачем не вірного способу захисту порушеного права, позов підлягає частковому задоволенню.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виключення зі страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення підприємницької діяльності 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.07.1996 по 31.12.1996, з 01.10.1997 по 31.12.1997 відповідно до довідки №0800-0605-8/17937 від 27.03.2023, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призупинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та здійснити виплату пенсії, починаючи з 20.05.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 14.06.2024.

Суддя М.О. Семененко