Справа № 520/8130/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 червня 2024 року №520/8130/23

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в іновалютних карбованцях за періоди роботи у закордонних відрядженнях з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в іновалютних карбованцях за періоди роботи з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992, починаючи з дня призначення пенсії, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в іновалютних карбованцях за періоди роботи з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992, оскільки обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати в іноземній валюті чи іновалютних карбованцях Законом України "Про пенсійне забезпечення" не передбачалось. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а право на достатнє пенсійне забезпечення в старості порушеним, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що нарахування та виплата ОСОБА_1 здійснюється у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Позивач надіслав відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, так як відповідно до Правил про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими державним комітетом Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 №365, за час роботи за кордоном йому нараховувалась заробітна плата в радянських карбованцях, з якої сплачувались страхові внески, а потім за курсом один до одного зараховувались на рахунок особи, яка працювала за кордоном в іновалютних карбованцях з метою придбання за ці кошти іноземної валюти (для розрахунків за кордоном).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 15.12.2018 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

28.12.2019 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати за період роботи в Анголі під час закордонного відрядження з 27.09.1990 року по 14.08.1992 року.

Відділом з питань перерахунків пенсії №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням стажу та заробітної плати, отриманих під час роботи у закордонному відрядженні у Анголі - рішення відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по розгляду спірних питань, які виникають під час перерахунку пенсій від 02.01.2020 року.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року у справі №520/8792/2020 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №520/8792/2020 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №520/8792/2020, прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення від 02.01.2020 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2019 року про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків, викладених судом апеляційної інстанції в даній постанові. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №520/8792/2020 заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28.12.2019 року переглянуто повторно та Відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 05.01.2021 року №21/112 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно довідки про заробітну плату від 24.01.2020 року №АЗ-35 виданої Міністерством економічного розвитку Російської Федерації та зарахуванні періоду роботи з 25.01.1992 року по 13.08.1992 року в Анголі.

Позивач оскаржив рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.01.2021 року №21/112 до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №520/10028/21, яке набрало законної сили 15.11.2021, часткового задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а саме: скасовано рішення від 05.01.2021 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , період з 25.01.1992 року по 13.08.1992 року, та здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії з 28.12.2019 р. з врахуванням проведених виплат.

З метою отримання інформації щодо стану виконання рішень судів, позивач звернувся до відповідача зі зверненням від 16.11.2022 року.

Листом від 23.11.2022 №2000-0306-8/83589 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивачу, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №520/8792/2020, за результатами повторного розгляду заяви від 28.12.219 Я.Пісковцю зараховано до страхового стажу (27 років 06 місяців 26 днів) періоди роботи в закордонному відрядженні в Республіці Ангола з 30.09.1990 по 30.08.1991 та з 25.01.1992 по 13.08.1992.

Щодо перерахунку пенсії від заробітної плати за період відрядження до Республіки Ангола з січня 1992 року згідно архівної довідки Міністерства економічного розвитку Російської Федерації від 24.01.2020 за №АЗ-35 про заробітну плату в доларах США, повідомлено, що відповідно до пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались страхові внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" , і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні по день отримання зазначених сум. У разі коли оплата робітників, направлених за кордон на роботу в установи СРСР, а також прийнятих за кордон на роботу на штатні посади з числа членів сімей робітників, направлених з СРСР, проводилась в радянській та іноземних валютах, виходячи з встановлених окладів та надбавок до них, обчислення розміру пенсії здійснюється із частини заробітку, отриманого працівником за час роботи за кордоном, яка була нарахована в радянських карбованцях, при умові, що на них нараховувалися страхові внески. Обчислення пенсії зазначеній категорії громадян із врахуванням заробітної плати, отриманої в іноземній валюті, чи із заробітної плати, отриманої в іновалютних карбованцях, Законом України "Про пенсійне забезпечення" не передбачалося.

Вважаючи такі дії відповідача щодо відмови у здійснення перерахунку пенсії від заробітної плати за період відрядження до Республіки Ангола протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Умови призначення пенсії визначені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пунктом 2 частини 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Статтею 72 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Проте пенсійний орган при розрахунку пенсії не врахував позивачу частину заробітної плати, яка виплачувалась в іноземній валюті.

Статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що іноземна валюта - це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Із змісту роз`яснення Зовнішекономбанку від 26.12.2001 №6962/620303 відповідно до раніше діючих нормативних документів поточні рахунки радянських працівників, які працювали за кордоном у Зовнішекономбанку до 1993 року велися у інвалютних карбованцях, з умовним визначенням валюти внеску. Зачислення на рахунок здійснювалось на підставі платіжних доручень організацій, які направляли співробітників на роботу за кордон, суми вказувались також у інвалютних карбованцях. Інвалютні карбованці використовувались тільки у безготівкових рахунках до 1993 року, інвалютні карбованці обмінювалися на радянські карбованці у відношенні 1:1.

Розглядаючи вимогу про можливість включення до заробітку, з якого обчислюється пенсія, коштів, отриманих в інвалютних рублях, суд звертає увагу, що наведене поняття є умовним, і застосовувалось як одиниця обліку коштів. Виплата заробітку в інвалютних рублях відбувалась за обставин, коли організація виконувала роботи (надавала послуги) за кордоном за іноземну валюту, яку в обов`язковому порядку продавала Зовнішторгбанку СРСР, а останній, в свою чергу, конвертував таку валюту в інвалютні рублі для розрахунків з працівниками відповідної організації.

Нарахування коштів в інвалютних рублях на рахунок особи, яка працювала за кордоном, означало можливість придбання за ці кошти іноземної валюти (для розрахунків за кордоном), або отримання цих коштів у рублях для розрахунків на території СРСР. При цьому, балансова оцінка інвалютного рубля до рубля складала 1 до 1.

За таких обставин, для вирішення питання про можливість врахування при обчисленні пенсії заробітку, отриманого в інвалютних рублях, необхідно застосовувати загальні правила, визначені чинним законодавством.

Як зазначено вище, за приписами статей 72, 73 Закону №1788-ХІІ при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за межами України для призначення (перерахунку) пенсії враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

З аналізу наведеної норми вбачається, що визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування.

При цьому необхідно зазначити, що механізм оплати праці спеціалістів (на час роботи позивача) регулювався Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими Державним комітетом Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.1974 за №365, пункт 42 яких зазначав, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучають з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Під терміном "іноземна валюта" розуміється як власне іноземна валюта, так і банківські метали, платіжні доручення та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що інвалютні карбованці не є іноземною валютою, а є умовною грошовою одиницею, яку використовували для безготівкового нарахування коштів радянським спеціалістам, які працювали за кордоном. Курс цієї умовної одиниці до карбованця СРСР становив один до одного.

Як встановлено судом, у період з 30.09.1990 по 03.08.1991 та з 25.01.1992 по 13.08.1992 року позивач працював за кордоном у відрядженні - Республіка Ангола і отримував заробітну плату за контрактом.

Факт перебування позивача у закордонному відрядженні у вказаний період підтверджується також архівними довідками Федеральної казенної установи "Російський державний архів економіки" від 27.07.2021 №4814-с, від 07.08.2021 №4883-с,5122-с, від 07.08.2021 №4882-с, 5121-с та наданими в якості додатків особовий рахунок позивача, відомості про розподіл заробітної плати радянських спеціалістів по технічній допомозі та довідкою Міністерства економічного розвитку Російської Федерації від 24.01.2020 №А3-35, а також було предметом розгляду адміністративних справ №520/8792/2020 та №520/10028/21.

Таким чином, суд не погоджується з доводами представника відповідача про відсутність підстав для зарахування до пенсії позивача заробітної плати за роботу за кордоном у відрядженні із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або із заробітку, виплаченого в інвалютних карбованцях, оскільки листом Зовнішторгбанку СРСР від 12.12.2017 №34314/ВА02ДО підтверджується, що балансова оцінка так званого інвалютного рубля до рубля складає 1:1.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що інвалютні карбованці є штучною, умовною одиницею, що використовувалась в СРСР для безготівкових, зовнішньоекономічних розрахунків, і не підпадають під поняття іноземна валюта, тому посилання пенсійного фонду на відсутність підстав враховувати при визначенні розміру пенсії позивачу суми заробітної плати згідно з наданими позивачем довідками за час його роботи за кордоном є необґрунтованими.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано частини заробітної плати, отриманої позивачем у період роботи в закордонному відрядженні з СРСР в Республіку Ангола з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №552/1656/17 та постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №161/1774/20, від 19.03.2019 у справі №460/2612/18.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору не підлягають розподілу, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 року.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в іновалютних карбованцях за періоди роботи у закордонних відрядженнях з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з врахуванням заробітку, отриманого в іноземній валюті, або виплаченого в іновалютних карбованцях за періоди роботи з 30 вересня 1990 по 03 серпня 1991 та з 25 січня 1992 по 13 серпня 1992, починаючи з дня призначення пенсії, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 13 червня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО