Справа № 333/8295/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2024 року м. Дніпросправа № 333/8295/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 ( суддя першої інстанції Кулик В.Б.) в адміністративній справі №333/8295/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа: Поліцейський батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Яковішена Христина Вікторівна про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7617954 від 28.08.2023 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Яковішеною Х.В., закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути понесені судові витрати з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2023 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Олександрівська у м. Запоріжжі, стежачи за дорожньою обстановкою на перехресті вул. Троїцька та Олександрівська на зелений сигнал світлофора, давши дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку повернув ліворуч на вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний та зупинився напроти будинку по вул. Троїцька, 27. Зачинивши автомобіль, разом з дружиною пішов у своїх справах. У літню пору року позивач керуючи автомобілем для захисту від прямих променів сонця з метою не допустити засліплення та не втратити можливості виявити перешкоди чи розпізнати межі елементів дороги на мінімальній відстані завжди користується сонцезахисними козирками автомобіля. Тобто, сонцезахисний козирок для захисту від прямих променів сонця знаходиться в положенні 1 та затуляє верхню частину вітрового скла автомобіля. Приблизно через 15 хвилин підійшовши до автомобіля та відкривши його побачив, що до автомобіля йде один з поліцейських, який здійснював патрулювання м. Запоріжжя на велосипеді разом з іншими двома поліцейськими, які перебували разом з велосипедами вище по вул. Троїцька у напрямку вул. Олександрівська. Підійшовши до автомобіля, поліцейський повідомив, що позивачем були порушені правила дорожнього руху. Підійшовши до іншого поліцейського, поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрал поліції ОСОБА_2 (посвідчення серія ЗПП № 018525 спеціальний жетон № 0165855) повідомила, що ним були невиконані вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка Стоянка заборонена». Але повернувши на зелений сигнал світлофора з вул. Олександрівська на перехресті вул. Олександрівська та Троїцька ліворуч на вул. Троїцька, жодних знаків 3.34 «Зупинку заборонено» встановлених відповідно до вимог, викладених у п. 14.2.4 Стандарту 4100:2021 помічено не було. Тобто, з правого боку дороги жодного знаку 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено не було. Як виявилося згодом, на перехресті вул. Олександрівська та вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний на лінії високої напруги над проїзною частиною встановлені знаки 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», 3.6 «Рух мотоциклів заборонено», 3.34 «Зупинку заборонено». Таке встановлення знаків не відповідає вимогам викладеним у п. 14.2.11 Стандарту 4100:2021. Тобто, встановлення знаків над проїзною частиною на лінії високої напруги заборонено. При цьому, з правого боку дороги жодного знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», 3.6 «Рух мотоциклів заборонено», 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено не було. Таким чином, при відсутності з правого боку дороги встановлених знаків 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», 3.6 «Рух мотоциклів заборонено», 3.34 «Зупинку заборонено» помітити знаки розміщенні над проїзною частиною на лінії високої напруги повертаючи з вул. Олександрівська на перехресті вул. Олександрівська та вул. Троїцька ліворуч або праворуч на вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний вкрай важко, тим паче з сонцезахисним козирком для захисту від прямих променів сонця, який знаходиться в положенні 1 та затуляє верхню частину вітрового скла автомобіля. Також, поліцейський Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрал поліції ОСОБА_2 повідомила, що нижче по вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний встановлений знак 3.34 «Зупинка Стоянка заборонена». Як виявилося згодом, нижче по вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний з правого боку дороги на стояку у клумбі, у якій раніше знаходилося дерево, було встановлено знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», 3.34 «Зупинку заборонено», табличку 7.2.4 «Зона дії». При цьому, зазначені знаки затулені від учасників дорожнього руху перешкодами у вигляді дерев, гілля дерев, листя гілля дерев. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 метрів за напрямком руху. Також, відповідно до вимог, викладених у п. 14.2.4 Стандарту 4100:2021, на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги (з урахуванням інформації, що міститься на них), потрібно дублювати. Дублюючі знаки рекомендовано встановлювати на розділювальній смузі, а за її відсутності чи недостатньої ширини над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги. Однак, дублюючого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», таблички 7.2.4 «Зона дії» на дорозі по вул. Троїцька у напрямку пр. Соборний, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, ні над дорогою, ні на лівому боці дороги не встановлено. Таким чином, при відсутності дублюючого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», таблички 7.2.4 «Зона дії» над дорогою або на лівому боці дороги, помітити знак 3.34 «Зупинку заборонено», табличку 7.2.4 «Зона дії», затулені від учасників дорожнього руху перешкодами у вигляді дерев, гілля дерев, листям гілля дерев надто складно, про видимість знаку 3.34 «Зупинку заборонено», таблички 7.2.4 «Зона дії» за відстані не менше ніж 100 метрів за напрямком руху навіть не може йти мова. Надавши поліцейському Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралу поліції ОСОБА_2 пояснення щодо обставин, які свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, остання не прийнявши пояснення, поліцейський ОСОБА_2 зажадала пред`явлення документів зазначених у п. 2.1 Правил, а саме: 1) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; 2) реєстраційний документ на транспортний засіб, 3) чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи той факт, що на момент вимоги поліцейського пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 Правил, поліцейський його не зупиняв, а вимога зазначена у п. 2.4 Правил щодо пред`явлення для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 Правил стосується саме водія, а не пішохода, яким він був на той час поліцейському було відмовлено у задоволені його вимоги. Враховуючи той факт, що поліцейським ОСОБА_2 були вчинені протиправні дії по відношенню до позивача, він був вимушений засобом телефонному зв`язку звернутися зі скаргою на поліцейського до оператора цілодобової поліцейської лінії 102 у м. Запоріжжі. Після чого, на місце події за адресою: АДРЕСА_1 , прибув поліцейський старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , який відмовився вживати заходи реагування на протиправні дії поліцейського ОСОБА_2 . Після чого, поліцейський ОСОБА_2 почала розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Враховуючи той факт, що за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю він відмовився підписувати та отримувати копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на що поліцейський ОСОБА_2 повідомила про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі буде надіслана на поштову адресу особи, яка є власником транспортного засобу. У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7617954 від 28.08.2023 року зазначено, що до постанови додається лише відео з нагрудного реєстратора Motorla Solution VВ400; 471553, 471834, 472833. Зазначене свідчить про порушення вимог викладених у ст. 254 КУпАП, згідно з якими за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП в обов`язковому порядку має складатися протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, у зв`язку з невиконанням поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції ОСОБА_2 вимог викладених у ст. 254 КпАП щодо обов`язкового складення протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП він був позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. На момент винесення поліцейським Яковішеною Х.В. постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАТ № 7617954 від 28.08.2023 року він не знав, що на нього було накладено стягнення саме на підставі ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає таке незаконним, необґрунтованим, тому просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що враховуючи той факт, що в даній адміністративній справі відсутні будь-які докази, які б свідчили, що саме, ОСОБА_1 , 28.08.2023 о 12 годин 16 хвилин керував автомобілем по вул. Троїцька, та був зупинений за порушення ПДР працівниками поліції, та перебував у статусі водія, а не пішохода, а отже, вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду справи підтверджено, що постановою серія ЕАТ № 7617954 від 28.08.2023 року поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції ОСОБА_2 накладено на водія транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, а саме: 28.08.2023 року о 12:16 год. м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 27, водій, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та на вимогу працівника поліції не надав відповідні документи, зазначені в п.п. 2.1 а, б посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі також Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 Закону № 580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно зі статтею 16 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія та на вимогу поліцейського пред`явити його.

Підпункт «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі також ПДР) встановлює, що на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з частиною четвертою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

У силу приписів статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення зазначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, що 28.08.2023 о 12:16 год. м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 27, позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та на вимогу працівника поліції не надав відповідні документи, зазначені в п.п. 2.1 а, б посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху України.

В якості доказу по справі, відповідачем надано матеріали відеозапису з нагрудного реєстратора Motorla Solution VВ400; 471553, 471834, 472833.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису як речовий доказ наявності або відсутності факту правопорушення.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом, в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, з оглянутих колегією суддів матеріалів відеозйомки вбачається, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 зупинку заборонено та здійснив зупинку в зоні дії знаку, що є законною підставою для перевірки документів водія.

Факт розміщення цього знаку також підтверджується фототаблицями, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, відеозаписом підтверджується, що при перевірці документів виявлено, що водій на вимогу працівника поліції не надав документи на права керування транспортними засобами.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідачем не зафіксований факт керування ним (позивачем) транспортним засобом також безпідставні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме під його керуванням належний йому транспортний засіб переміщувався в день вчинення правопорушення та зупинений в місці дії знаку «Зупинку заборонено».

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача залишені без задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 в адміністративній справі №333/8295/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з 03 червня 2024 року і не може бути оскаржена.

Повний текст виготовлено 03 червня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров