Справа № 200/5801/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року справа №200/5801/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №200/5801/23 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 08.10.2021 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 08.10.2021 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003р. № 1078, а саме в розмірі 4386,11 грн./місяць.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.10.2021 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.10.2021 в розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 37 коп. на місяць відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 № 1078. У задоволенні решти позовних вимог в частині розрахунку суми індексації відмовлено.

Представник позивача не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд неправомірно виключив з розрахунку розмірів грошового доходу позивача позицію - премія, зазначивши, що вона не містить постійного характеру, однак таке твердження спростовується довідками про грошове забезпечення позивача з яких вбачається що протягом 2018-2019 років позивач отримував один і той самий розмір премії у відсотках відносно до посадового окладу. Протягом 2018-2019 років такий розмір не змінювався, а отже розмір премії не має разового характеру та має включатися до відповідного розрахунку.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.08.1989 проходить військову службу, в тому числі в період з 19.10.2016 по 08.10.2021 на посадах ІНФОРМАЦІЯ_4 (після перейменування ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та знаходився у підпорядкуванні у якості структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 08.06.2015.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою від 22.09.2023, в якій просив надати роз`яснення з приводу визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за періоди служби.

Листом № 09/02/638 від 29.09.2023 відповідач визнав, що не проводив своєчасно нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 (вказаний період заявленими позовними вимогами не охоплюється).

Щодо проведення індексації за період з 01.03.2018 по 08.10.2021 відповідач повідомив, що з 01 березня 2018 року грошове забезпечення позивача збільшилося з 4371,44 грн. до 12155,76 грн., що перевищує суму індексації яка склалася станом на березень 2018 року по базовому місяцю січень 2008 року 4463,15 грн. Тому, на думку відповідача, індексація за період з 01.03.2018 по 08.10.2021 нараховувалась та виплачувалась відповідно до чинного законодавства.

Позивач з наведеними доводами не погоджується, посилається на те, що згідно з наданою відповідачем архівною відомістю про грошове забезпечення за лютий 2018 року (виплата в березні 2018), до підвищення грошове забезпечення становило: 12078,72 грн, в тому числі:

посадовий оклад 1086,00 грн,

оклад за військове звання 130,00 грн,

надбавка за вислугу років 486,40 грн,

надбавка за таємність 108,60 грн,

премія - 4887,00 грн,

надбавка за особливості проходження служби 851,20 грн,

щомісячна додаткова грошова винагорода 4529,52 грн.

Після підвищення грошового забезпечення за березень 2018 року (виплата у квітні 2018), становило: 12155,76 грн, в тому числі:

посадовий оклад 5220,00 грн,

оклад за військове звання 1410,00 грн.,

надбавка за вислугу років 3315,00 грн.,

премія - 1216,26 грн,

надбавка за особливості проходження служби 994,50 грн.

За розрахунками представника позивача грошове забезпечення з березня 2018 року збільшилось на 77,04 грн.

Тому в обґрунтування позову наведений розрахунок із розміру підвищення грошового доходу, що не перевищує суму індексації, що склалась у березні 2018 року (1762*253,3%=4463,15 грн), через що сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та становить 4386,11 грн. (4463,15 - 77,04).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 цього Закону встановлює, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Щодо «фіксованої» суми індексації, суд зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу ) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення та відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

З наведеного аналізу випливає, що для з`ясування питання чи має позивач право на застосування при нарахуванні його індексації грошового забезпечення починаючи з березня 2018 року приписів абзацу 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).

Згідно архівних відомостей у березні 2018 року за лютий 2018 року позивачу були нараховані, зокрема:

- посадовий оклад - 1086,00 грн.;

- оклад за військовим званням 130,00 грн.;

- надбавка за вислугу років 486,40 грн.;

- надбавка за таємність 108,60 грн.;

- премія - 4887,00 грн.;

- винагорода за АТО 1285,71 грн.;

- надбавка за особливості проходження військової служби (10%) 851,20 грн.;

- щомісячна додаткова грошова винагорода (60%) 4529,52 грн.

Ці види нарахувань входять до складу грошового забезпечення позивача в силу положень частини 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Крім того, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, про що неодноразово висловлювався Верховний суд в постановах від 16.05.2019 року у справі №826/11679/17, від 29.11.2019 року у справі №822/112/18.

Також, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входить винагорода за участь у АТО/ООС, як постійна (систематична) виплата, про що зазначено Верховним судом в постановах від 14.04.2020 року у справі №820/3719/18, від 09.06.2022 року у справі №200/11472/20-а, від 26.04.2024р. у справі № 380/1169/20.

Розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року склав 13364,43 грн.

У квітні 2018 року за березень 2018 року позивачу були нараховані, зокрема:

- посадовий оклад - 5220,00 грн.;

- оклад за військовим званням - 1410,00 грн.;

- надбавка за вислугу років - 3315,00 грн.;

- премія 1216,26 грн.;

- винагорода за АТО - 4354,84 грн.;

- надбавка за особливості проходження військової служби (10%) 994,50 грн.

Розмір грошового забезпечення позивача за березень 2018 року склав 16510,60 грн.

Отже, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А) склав:

16510,60 грн. - 13364,43 грн. = 3 146,17 грн.

Прожитковий мінімум у березні 2018 року складав 1762,00 грн., а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30%.

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 у такому разі склала: 1762,00 грн. х 253,30% / 100% = 4463,15 грн.

До аналогічних висновків щодо розміру суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року дійшов Верховний суд в постанові від 22.06.2023 року по справі № 520/6243/22.

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року в даному разі є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Отже, на підставі абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації-різниці складає: 4463,15 грн. - 3146,17 грн. = 1316,98 грн. (а не 715,37 грн., як вказано в рішенні суду першої інстанції).

Таким чином, починаючи з березня 2018 року, сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у розмірі 1316,98 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення в цій частині допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №200/5801/23 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №200/5801/23 - змінити.

В резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №200/5801/23 внести такі змін: - в абзаці третьому слова і цифри «715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 37 коп.» замінити словами і цифрами «1316,98 (одна тисяча триста шістнадцять) грн. 98 коп.».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №200/5801/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко