Справа № 126/495/24
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/495/24

Провадження № 2-а/126/9/2024

"11" червня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення. за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В обгрунтування поданого позову, ОСОБА_2 , зазначає, що 20.02.2024 при намаганні розрахуватися своєю банківською карткою, було виявлено, що картка заблокована.

При подальшому з`ясуванні позивачем причин заблокування його картки встановлено, що на його рахунки накладено арешт Бершадським відділом ДВС у Гайсинському районі Вінницької області.

21.02.2024 у результаті його звернення до Бершадського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області та ознайомленні із відповідними документами виконавчих проваджень, позивачу стало відомо про наявність трьох постанов Укртрансбезпеки, які були направлені до примусового виконання, по одній із яких державний виконавець прийняв постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільномутранспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА №00014962 від 21.11.2023, винесеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушеньДепартаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_3 , на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 20.11.2023 о 18:56 год. за адресою М-30, км. 440+527 Вінницька область, позивач допустив рух транспортного засобу марки SCANIA R500, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22,5 ПДР України:перевищення загальної маси транспортного засобу на 14,413% (5,756 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Крім цього, відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА №00015156 від 24.11.2023, винесеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушеньДепартаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_3 , на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 23.11.2023 о 23:59 год. за адресою М-30, км. 440+527 Вінницька область, позивач допустив рух транспортного засобу марки SCANIA R500, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22,5 ПДР України:перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,388% (4,955 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Крім цього, відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА №00015242 від 27.11.2023, винесеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушеньДепартаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_4 , на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 25.11.2023 о 19:38 год. за адресою М-30, км. 440+527 Вінницька область, позивач допустив рух транспортного засобу марки SCANIA R500, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22,5 ПДР України:перевищення загальної маси транспортного засобу на 15,425% (6,17 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Позивач вважає, що всі вказані вище відповідні постанови є незаконними та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Зазначений у оскаржуваних постановах відповідний транспортний засіб, а саме: SCANIA R500, д.н.з. НОМЕР_1 є спеціалізованими вантажними сідловими тягачами і використовується позивачкою із відповідним належним матері позивачки на праві власності спеціалізованим напівпричепом марки SCHMITS, моделі SKI 24, д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - є контейнеровозом, який пройшов після необхідного переобладнання відповідну сертифікацію належним суб`єктом у визначеному законодавством порядку, у результаті чого, відповідно до діючих вимог законодавства відповідним органом МВС була здійснена державна реєстрація вказаного транспортного засобу як контейнеровоза при цьому у відповідному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у розділі "Особливі відмітки" зазначається про переобладнання у зміні конструкції напівпричепа для перевезення контейнерів та встановлення гідравлічної системи для самоскидного розвантаження.

Оскільки, використовуваний позивачем напівпричіп SCHMIТS, моделі SKI 24, д.н.з. НОМЕР_2 є контейнеровозом, то відповідно до п.п. «б» п. 22.5 ІІДР України, рух транспортних засобів та їх составів: трьохвісного автомобіля (тягача) х двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - допускається у разі, коли їх фактична маса не перевищкє 44 тони.

Зрозуміло, що при винесені оскаржуваних постанов працівники Державної служби України з безпеки на транспорті не могли врахувати відомості із відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричепа щодо того, що такий ТЗ є контейнеровозом.

Отже, у даному випадку, дозволена максимальна загальна маса (вага) відповідного транспортного засобу (трьохвісного тягача із напівпричепом- контейнеровозом) згідно п.п. «б» п. 22.5 ПДР України становить - 44 тони.

Таким чином, у відповідних оскаржуваних постановах Укртрансбезпеки невірно визначено перевищення загальної маси транспортного засобу, у тому числі у відсотковому значенні, що має наслідком безпідставне притягнення позивач до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Так, у постанові серія АА № 00014962 від 21.11.2023 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 14.413% (5.765 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., в той час, як із врахуванням п.п. «б» її. 22,5 ПДР України щодо максимально дозволеної фактичної маси 44 тони - перевищення загальної маси транспортного засобу буде становити 4,01% (1,765 тон), виходячи із наступного розрахунку: 45765 - 44000 =1765; 1765

/ 44000 х 100 - 4.01; де 45765 - це загальна зафіксована маса ТЗ: 44000 - це максимальна дозволена фактична вага ТЗ згідно п.п. «б» п. 22.5 ІІДР України: 4.01 це відсоток перевищення встановлених законодавством вагових норм.

У постанові серія А А № 00015156 від 24.11.2023 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу па 12.388% (4.955 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, в той час, як із врахуванням п.п.. «б» п. 22,5 ПДР України щодо максимально дозволеної фактичної маси 44 тони -перевищення загальної маси транспортного засобу буде становити 2,17% (1,955 тон), виходячи із наступного розрахунку: 44955 - 44000 = 955; 955 / 44000 х 100 =2.17; де 44955 цс загальна зафіксована маса ТЗ: 44000 це максимальна дозволена фактична вага ТЗ згідно п.п. «б» п. 22.5 ПДР України: 2.17 це відсоток перевищення встановлених законодавством вагових норм).

У постанові серія АА № 00015242 від 27.11.2023 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 15.425% (6.17 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., в той час, як із врахуванням п.п. «б» п. 22,5 ПДР України щодо максимально дозволеної фактичної маси 44 тони -перевищення загальної маси транспортного засобу буде становити 4,93% (2,170 тон), виходячи із наступного розрахунку: 46170 - 44000 = 2170; 2170 / 44000 х 100 = 4.93; де 46170 це загальна зафіксована маса ТЗ: 44880 це максимальна дозволена фактична вага ТЗ згідно п.п. «б» п. 22,5 ПДР України: 4.93 це відсоток перевищення встановлених законодавством вагових норм).

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена вказаною нормою законодавства відповідальність насту пас: лише у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових нору і від 5% до 10% включно.

Оскільки, у даному випадку по всім трьом оскаржуваним постановам Укртрансбезпеки перевищення встановлених законодавством вагових норм менше 5% - то такі обставини (дії) не становлять складу відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 26.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

11.03.2024 від представника відповідача, ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Позивач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутність.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті, ОСОБА_1 , в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21.11.2023 серія АА№00014962, 20.11.2023 о 18:56 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA R500 д.н.з. НОМЕР_4 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 14413% (5,765 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 24.11.2023, серія АА№00015156, 23.11.2023 о 23:59 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA R500 д.н.з. НОМЕР_4 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 12,388% (4,955 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27.11.2023, серія АА№00015242, 25.11.2023 о 19:38 год. за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб SCANIA R500 д.н.з. НОМЕР_4 , при русі якого відповідальна особа допустила рух т.з. із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси т.з. на 15,425% (6,17 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач не погодився із вказаними постановами, а тому звернувся до суду.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Слід звернути увагу, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163, на підтвердження чого апелянтом надано копії сертифікатів перевірки типу, копії сертифікатів відповідності, копії свідоцтв про повірку, а також копію експертного висновку.

Надані позивачем докази не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксованої в автоматичному режимі, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, слід дійти висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому, оскаржувані постанови містить всю необхідну інформацію, передбачену ст.283 КУпАП як Законом України, а саме інформацію: 1) про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; 2) транспортні засоби, які зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); 3) технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; 4) розмір штрафу та порядок його сплати; 5) правові наслідки, що настають у разі несплати штрафу, а також порядок оскарження постанови; 6) відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; 7) адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Отже, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваних постановах та підтверджуються інформаційною карткою габаритно-вагового контролю.

Щодо доводів про те, що транспортний засіб є контейнеровозом, оскільки до нього в момент фіксації порушення в русі був приєднаний напівпричеп-контейнеровоз, а відтак не були порушені норми про максимально допустимі параметри, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Отже, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, максимально допустимі вагові параметри складають 40 тон (загальна маса) та 22 тони (навантаження на строєні осі).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з положеннями п.п. 17.3-17.5 Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м).

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що універсальні автомобільні контейнери своїм виглядом мають створювати чітке уявлення про особливий вид контейнера, з вигляду якого в будь-кого, в тому числі і для особи, що перевіряє правильність винесення постанови про адміністративне правопорушення, не виникає сумнівів.

Водночас, у даній справі встановлено, що вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу та з наявних у справі доказів зафіксовано транспортний засіб автомобіль SCANIA R500 д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, позивач зазначає, що транспортний засіб SCANIA R500 д.н.з. НОМЕР_1 - є трьохвісним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем і використовується із відповідним спеціалізованим напівпричепом марки SCHMITS, моделі SKI 24, н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 - є контейнеровозом, який пройшов після необхідного переобладнання відповідну сертифікацію належним суб`єктом у визначеному законодавством порядку. Разом з тим, з наявних у справі доказів, не вбачається, що зовнішній вигляд трьохвісного спеціалізованого напівпричепу - контейнеровозу, вказував на те, що це є універсальний автомобільний чи спеціальний контейнер.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Хмель