Справа № 320/43502/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року № 320/43502/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у внесенні змін в актовий запис свідоцтва про народження №639 від 24.04.1964 та скасувати рішення про відмову №3/8/30.18-33 від 06.06.2023;

-зобов?язати Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис свідоцтва про народження №639 від 24.04.1964 та виправити ім?я з «Ала» на « ОСОБА_2 ».

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження зразка Радянського союзу, який було заповнено російською мовою вказано ім`я позивачки « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_2 ». Для внесення відповідних змін у актовий запис позивачка зверталась до відповідача, проте їй було відмовлено, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Макарівським РС УДМС України в Київській області 04 листопада 2015 року.

Позивачкою було виявлено невідповідності в актовому записі свідоцтва про народження видане №639 від 24 квітня 1964 Ленінським РАЦС міста Омська республіки РСФСР.

Як вбачається з документів, помилку яка призвела до розбіжності в імені позивачки допущено під час реєстрації актового запису про народження, де зазначено ім?я «Ала» замість вірного « ОСОБА_2 », що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Макарівським РС УДМС України в Київській області 04 листопада 2015 року та копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 .

У відповідності до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Макарівським РС УДМС України в Київській області 04 листопада 2015 року зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналогічні дані про позивачку зазначено у картці платника податків від 20.05.1997, також зазначено ім?я « ОСОБА_2 » в свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 15 квітня 2014 року.

У зв`язку з невідповідністю відомостей в актовому записі, позивачка звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про її, а саме: у свідоцтві про народження власне ім`я змінити з «Ала» на « ОСОБА_2 ».

06 червня 2023 позивачка отримала відмову від Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій зазначено: «скласти прохання про надання правової допомоги та супровідний лист, щодо витребування відповідного актового запису про народження та направлення в подальшому справи та висновку про внесення змін, технічно ми не в змозі направити його до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого опрацювання та пересилки до російської федерації через введення Президентом України військового стану в Україні, Указ від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21.03.2022 №25814/12.1.1/32-22, щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану, в абзаці 7 сказано, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними. Тобто здійснення будь якого листування, що стосується співробітництва з установами юстиції Російської Федерації на разі неможливе, в зв?язку з цим неможливо внести зміни до актового запису про Ваше народження».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулась до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року №2398-VI (далі Закон № 2398-VІ).

Відповідно до ст.6 Закону №2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.2, 3 ст.22 Закону №2398-VІ).

Відповідно до ч.6 ст.22 Закону № 2398-VІ після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі Правила).

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (п.1.1 Правил).

Відповідно до п.2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з п.2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Стаття 28 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Частиною 3 ст. 294 ЦК України визначено, що у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

VI. Оцінка суду

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, існують розбіжності у написанні власного імені позивачки.

Так, в актовому записі про народження позивачки № НОМЕР_3 від 24.04.1964, власне ім`я позивачки вказане "Ала", проте у інших документах позивачки " ОСОБА_2 ".

Щодо тверджень відповідача в частині неможливості витребування документів з території російської федерації, суд зазначає таке.

Згідно абзаців першого та четвертого пункту 2.7. розділу ІІ Правил, на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

У разі якщо неможливо витребувати копії актових записів цивільного стану або підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, державна реєстрація актів цивільного стану підтверджується відповідними свідоцтвами про державну реєстрацію актів цивільного стану, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, якщо вони не містять незастережених виправлень, дописок чи явних ознак підробки.

Пунктом 2.11. розділу ІІ Правил встановлено, що факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Таким чином, суд зазначає, що саме на відповідача покладається обов`язок детального вивчення та перевірки документів наданих позивачем для внесення змін до актового запису цивільного стану окремо та у їх сукупності.

Відтак, неможливість витребування документів з території російської федерації не може ставитись у провину позивачки, що, як наслідок свідчить про протиправність дій відповідача, якій полягали у відмові внести зміни до актового запису цивільного стану про народження позивачки.

Стосовно позовної вимоги позивачки внести зміни в актовий запис свідоцтва про народження №639 від 24.04.1964 та виправити ім?я з «Ала» на « ОСОБА_2 », суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 2.12. Правил №96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

Проте, у цьому випадку відповідач не приймав рішення, встановленого законодавством, а саме висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2, що свідчить про протиправну бездіяльність в частині належного розгляду заяви позивачки про внесення змін до актового запису свідоцтва про народження №639 від 24.04.1964.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту права позивачки слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині належного розгляду заяви позивачки про внесення змін до актового запису №639 від 24.04.1964, складеного Ленінським РАЦС міста Омська республіки РСФСР.

Відтак, з метою відновлення порушеного права позивачки, слід зобов`язати відповідача розглянути у відповідності до норм чинного законодавства заяву позивачки про внесення змін до актового запису №639 від 24.04.1964, складеного Ленінським РАЦС міста Омська республіки РСФСР та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки 805,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині належного розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису №639 від 24.04.1964, складеного Ленінським РАЦС міста Омська республіки РСФСР.

Зобов`язати Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути у відповідності до норм чинного законодавства заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису №639 від 24.04.1964, складеного Ленінським РАЦС міста Омська республіки РСФСР та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти адміністративного суду відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 805, 20 грн. (вісімсот п`ять грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 08001, Київська область, Бучанський район, смт. Макарів, вул. Димитрія Ростовського, буд. 27).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 10.06.2024