Справа № 260/10439/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10439/23 пров. № А/857/5558/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

суддя у І інстанції Дору Ю.Ю.,

час ухвалення судового рішення 10 год 39 хв,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 08 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ГУ НП в Закарпатській області) № 2769 від 13 листопада 2023 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та № 220 від 15 листопада 2023 року По особовому складу про звільнення зі служби у поліції;

поновити на посаді слідчого слідчого відділення (далі СВ) відділення поліції (далі ВП) № 2 Ужгородського районного управління поліції (далі РУП) ГУ НП в Закарпатській області;

стягнути з ГУ НП в Закарпатській області середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, тобто з 14 листопада 2023 року по день фактичного поновлення на роботі;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування єдиного внеску та його сплату помісячно на суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, що підлягає виплаті.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі № 260/10439/23 у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що накази ГУ НП в Закарпатській області №2769 від 13 листопада 2023 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП та №220 о/с від 15 листопада 2023 року По особовому складу щодо звільнення ОСОБА_1 є правомірними, прийнятими у межах компетенції та повноважень відповідача з урахуванням матеріалів службового розслідування та попередніх непогашених стягнень, накладених на позивача.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов у повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оспорювані накази відповідача було оформлено з грубими порушеннями Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства

внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року (далі Порядок №893).

Висновок службового розслідування не містить доказів, які б реально свідчили про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Під час проведення службового розслідування позивача було позбавлено права участі у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії та права користуватися правничою допомогою.

Обираючи такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, відповідач не з`ясував всіх обставин доцільності застосування такого стягнення, наявність заохочень або стягнень, застосованих щодо позивача, і безпідставно обрав найжорсткіший захід стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ГУ НП в Закарпатській області підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ГУ НП в Закарпатській області у ході апеляційного розгляду у режимі відеоконференції заперечив обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працював слідчим СВ ВП № 2 Ужгородського РУП в Закарпатській області.

Наказом ГУ НП в Закарпатській області від 26 жовтня 2023 року № 2631 було призначено службове розслідування, у межах якого дисциплінарною комісією, зокрема, було надано оцінку діям ОСОБА_1 за фактами, викладеними у доповідній записці від 27 жовтня 2023 року начальника управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі УГІ ГУ НП в Закарпатській області) відповідно до частини 4 статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

З урахуванням викладеного у висновку службового розслідування ГУ НП в Закарпатській області видано наказ № 2769 від 13 листопада 2023 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення вимог пунктів 2, 4, 8 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІ, пункту 6 частини 10 розділу І та частини 3 розділу ІV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України (далі МВС) від 01 лютого 2016 року № 70, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію (далі Закон №580-VIII), пункту 7 розділу ІV Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування, затвердженої наказом МВС від 14 квітня 2016 року № 296, пункту 4 розділу ІІ Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 06 липня 2017 року № 570, пункту 12 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, пункт 3 частини 2 статті 39 та частини 1 статті 40 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), що виразилося у обслуговуванні викликів лінії 102 під час несення служби без засобів індивідуального захисту та автоматичної зброї та набоїв до неї (120 шт), які були залишені без нагляду у службовому автомобілі, невиконанні письмових вказівок, наданих начальником органу досудового розслідування, та незабезпеченні їх виконання, а також несвоєчасному виконанню процесуальних дій, неналежному зберіганні матеріалів кримінальних проваджень, за якими прийнято рішення про їх закриття, слідчого СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_1 відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту вирішено звільнити зі служби в поліції.

15 листопада 2023 року наказом № 220 По особовому складу ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_1 (лейтенанта поліції, слідчого СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області) звільнено зі служби в поліції.

ОСОБА_1 не погодився із своїм звільнення зі служби в поліції та звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентовано приписами Закону №580-VIII.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як зазначено у частині 1 статті 2 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами частин 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Як передбачено у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до пункту 3 розділу IV вказаних Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно із частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як передбачено приписами статті 18 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно із частиною 1 статті 12 цього Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до приписів частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до тепер.

Проведення службового розслідування в період дії воєнного стану регламентовано приписами статті 26 Дисциплінарного статуту.

За приписами частини 1 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (частина 2 статті 26 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 3 статті 26 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Згідно із частиною 4 статті 26 Дисциплінарного статуту якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (частина 5 статті 26 Дисциплінарного статуту).

Як зазначено у частині 6 статті 26 Дисциплінарного статуту, службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Як свідчать матеріали справи, 26 жовтня 2023 року наказом № 2631 ГУ НП в Закарпатській області було створено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування у ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі доповідної записки від 20 жовтня 2023 року за результатами вивчення окремих напрямків службової діяльності ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

У ході проведеного службового розслідуванням дисциплінарною комісією було зроблено висновок про встановлення низки порушень у діяльності працівників ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Так, 17 жовтня 2023 року мобільною групою РУП ГУНП в Закарпатській області здійснено перевірку дотримання обліково-реєстраційної, транспортної та службової дисципліни у ВП №2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області та виявлено чотири факти укриття кримінальних правопорушень від внесення їх до ЄРДР та списання їх до справи згідно із Законом України Про звернення громадян. Матеріали ІТС ІПНП №1720 від 24 липня 2023 року, № 1771 від 30 липня 2023 року, №1993 від 20 серпня 2023 року, №2166 від 05 вересня 2023 року перебували на розгляді у заступника начальника відділення поліції-начальника слідчого відділення ВП №2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , який супровідними листами скерував їх на доопрацювання у зв`язку із відсутністю достатніх даних для внесення відомостей до ЄРДР. Окрім цього, у матеріалах були наявні розписки про небажання бути учасниками процесу та відсутність претензій до правопорушників, що не передбачено приписами КПК. Тому ним було прийнято рішення про скерування таких на доопрацювання та у разі встановлення обставин та складу кримінального правопорушення скерування для реєстрації в ЄРДР.

Під час службового розслідування до дисциплінарної комісії надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУ НП в Закарпатській області від 27 жовтня 2023 року щодо перевірки діяльності ВП № 2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, у якій задокументовано грубі порушення несення служби слідчим СВ ВП № 2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 щодо невиконання ним заходів безпеки при обслуговуванні викликів по лінії 102, а також заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю.

Так, під час обслуговування викликів по лінії 102 про зникнення особи безвісті - військовослужбовця ДПСУ (ЄО №2644 від 25 жовтня 2023 року) позивач перебував без одягнутого бронежилета та без автоматичної зброї і боєприпасів, що підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора працівників, які заступили разом із ним на чергування (з відеофайлу VID- 20231026-ШЛ0014).

Аналогічне порушення службової дисципліни було допущене ОСОБА_1 під час обслуговування виклику (ЄО №2694 від 28 жовтня 2023 року) за зверненням із закладу охорони здоров`я щодо отримання тілесних ушкоджень громадянкою ОСОБА_4 . Під час огляду відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі, що використовується працівниками слідчо-оперативної групи ВП №2 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, було встановлено, що позивач перебував без одягнутого бронежилету та без автоматичної зброї та набоїв до неї у кількості 120 штук, які залишено у службовому автомобілі.

Такі обставини додатково підтверджуються отриманими під час службового розслідування поясненнями ОСОБА_5 (а.с.98 т.1).

Отримання озброєння ОСОБА_1 підтверджується записами в Книзі видачі та приймання озброєння за 25 жовтня 2023 року та 28 жовтня 2023 року, відповідно до яких позивачем було отримано засоби індивідуального захисту, автоматичну зброю та набої до неї в кількості 120 штук.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, крім зазначеного озброєння, - ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості).

За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 12 розділу ХІІІ вказаної Інструкції передбачено, що наряд поліції, який прибув на місце події, повинен бути екіпірований відповідно до пункту 10 цього розділу.

Згідно з пунктом 6 частини 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Відповідно до частини 3 Розділу IV цієї ж Інструкції перебуваючи у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі», «на грудях», «на ремні», «за спиною».

З огляду на наведене дисциплінарною комісією зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог пункту 6 частини 10 розділу І та частини 3 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, пункту 12 Розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги доводів позивача про те, що бронежилет та автоматична зброя з набоями находилися у нього під одягом, оскільки це суперечить фактичним обставинам, встановленим об`єктивними доказами у ході службового розслідування, та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності за допущені порушення службової дисципліни.

Водночас апеляційний суд звертає наголошує, що з огляду на приписи частин 1 та 4 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

Відтак, оскільки наказом ГУ НП в Закарпатській області від 26 жовтня 2023 року №2631 було призначено службове розслідування, у межах якого дисциплінарною комісією з`ясовувалось наявність дисциплінарного проступку, зокрема, і стосовно ОСОБА_3 , то викладеним у доповідній записці від 27 жовтня 2023 року обставинам було правомірно надано оцінку в межах вже призначеного службового розслідування.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Окрім того, відповідно до висновку та матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено неодноразові порушення ОСОБА_1 порядку проведення досудового розслідування.

Так, відповідно до рапорту старшого слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 на ім`я голови дисциплінарної комісії нею 30 жовтня 2023 року, як членом дисциплінарної комісії, було здійснено перевірку дотримання вимог КПК слідчим ОСОБА_1 та вивчено матеріали кримінальних проваджень, у яких прийнято рішення в порядку пункту 2 частини 1 статті 284 КПК, що знаходились у металевому сейфі його кабінету.

Відтак, було встановлено, що у наявних у провадженні ОСОБА_3 кримінальних провадженнях постанови про закриття проваджень відсутні, матеріали не систематизовані, питання щодо визнання в якості речових доказів, не вирішено, а саме:

№0000199 від 21 листопада 2021 року згідно з даними ЄРДР прийнято рішення про закриття провадження 22 жовтня 2023 року, однак відповідна постанова у матеріалах кримінального провадження відсутня;

№0000164 від 02 травня 2023 року згідно з даними ЄРДР прийнято рішення про закриття провадження 30 червня 2023 року, однак відповідна постанова у матеріалах кримінального провадження відсутня;

№0000073 від 23 березня 2016 року, згідно з даними ЄРДР прийнято рішення про закриття провадження 22 жовтня 2023 року, однак відповідна постанова у матеріалах кримінального провадження відсутня.

Під час вивчення кримінального провадження, відомості про які внесено до ЄРДР під №000070, розпочатого 22 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України (далі КК), була виявлена постанова ОСОБА_1 про визнання в якості речового доказу двох купюр номіналом 100 доларів США кожна, однак відмітки у матеріалах кримінального провадження щодо їх здачі відповідно до вимог КПК та постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження до банківської установи відсутні.

Опитаний колишній заступника начальника відділення поліції - начальника СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, що матеріали вказаного кримінального провадження були внесені до ЄРДР особисто ним. Згодом 24 лютого 2023 року такі матеріали разом із вилученими грошовими коштами були передані слідчому ОСОБА_1 для проведення подальшого розслідування. 28 лютого 2023 року ОСОБА_7 було відображено в ЄРДР рішення про закриття цього провадження після вивчення матеріалів та надано вказівку ОСОБА_1 винести відповідну постанову, однак цю вказівку позивач не виконав. З огляду на це ОСОБА_7 прийняв рішення особисто зарити провадження та зобов`язав ОСОБА_1 винести постанову і підшити матеріали та здати їх в архів. При цьому ОСОБА_7 ствердив, що ОСОБА_1 жодних речових доказів за даним кримінальним провадженням йому не передавав, оскільки грошові кошти відповідно до законодавства у камеру зберігання речових доказів не здаються, а передаються на відповідальне зберігання у відповідну банківську установу.

У подальшому у ході контрольної перевірки 02 листопада 2023 року спільно з начальником органу досудового розслідування ОСОБА_2 було виявлено відсутність вказаних матеріалів кримінального провадження та речових доказів, а ОСОБА_1 зазначив, що такого провадження у нього немає та про його місцезнаходження йому нічого невідомо. Водночас він у своєму поясненні заперечив факт проведення у його присутності 30 жовтня 2023 року перевірки ОСОБА_6 цього провадження та виявлення відсутності речових доказів (грошових коштів у сумі 200 доларів США).

03 листопада 2023 року було здійснено повторний виїзд до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, під час якого дисциплінарною комісією спільно з комісією ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було складено акт про вилучення всіх кримінальних проваджень та матеріалів, що зберігалися у сейфі (металевій шафі) слідчого ОСОБА_1 , однак серед вилучених кримінальне провадження №000070, а також речові докази дві купюри номіналом по 100 доларів США були відсутні.

Відповідно до відомостей ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області (відповідь від 07 листопада 2023 року № 6945/106/25/2-2023) у кімнаті зберігання речових доказів грошові кошти в сумі 200 доларів США, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №000070, відсутні і ОСОБА_1 не здавалися.

Разом із тим, кримінальні провадження, у яких прийнято рішення про їх закриття, зберігаються в спеціально обладнаних приміщеннях (архівах) органів досудового розслідування, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб відповідно до розділу IV Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 14 квітня 2016 року № 296.

Окрім того, у ході службового розслідування було встановлено, що під час виїзду на місце події по матеріалах ЄО від 20 серпня 2023 року №1993 та ЄО від 05 вересня 2023 року № 2166 ОСОБА_1 без відповідного правового регламентування отримав від заявників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розписки про відсутність претензій стосовно правопорушників та поліцейських, що у подальшому було використано іншим працівником ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, який здійснював перевірку за цими матеріалами про кримінальні правопорушення, для протиправного списання матеріалів з посиланням на приписи Закону України Про звернення громадян.

Попри те, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що наявність невідповідності у даті доповідної записки (27 жовтня 2023 року замість 28 жовтня 2023 року) вказує на допущену описку при її складанні, про що свідчать інші матеріали службового розслідування, та не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Водночас відповідач слушно звертає увагу апеляційного суду на те, що всі документи, які містяться в матеріалах службового розслідування, були зібрані в межах призначеного службового розслідування з 26 жовтня 2023 року до дати затвердження висновку 09 листопада 2023 року.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 було написано заяву про ознайомлення з матеріалами службового розслідування і така можливість була йому надана. Будь-яких звернень позивача з приводу надання йому можливості скористатися професійною правничою допомогою матеріали службового розслідування та судової справи не містять. Натомість того ж дня внаслідок ухилення ОСОБА_1 від дачі відповідей по суті на поставлені запитання, що стосуються порушень ним службової дисципліни, дисциплінарною комісією було складено акт від 02 листопада 2023 року №1364/106/32-2023 про відмову від дачі пояснень.

Також дисциплінарною комісією було встановлено, що 06 вересня 2023 року начальником органу досудового розслідування ОСОБА_10 були надані ОСОБА_1 письмові вказівки по матеріалах кримінальних проваджень, належним чином зареєстровані в канцелярії та передані до виконання, за вихідними номерами:

5425/106/25/3-2023 по кримінальному провадженню №0000217 від 01 липня 2023 року за частиною 3 статті 246 КК (строк виконання до 13 вересня 2023 року);

5424/106/25/3-2023 по кримінальному провадженню №0000116 від 03 квітня 2023 року за частиною 1 статті 246 КК (строк виконання до 13 вересня 2023 року);

5422/106/25/3-2023 по кримінальному провадженню №0000117 від 03 квітня 2023 року за частиною 1 статті 246 КК (строк виконання до 13 вересня 2023 року),

5423/106/25/3-2023 по кримінальному провадженню №0000060 від 14 лютого 2023 року за частинами 1, 3 статті 246 КК (строк виконання до 13 вересня 2023 року);

5426/106/25/3-2023 по кримінальному провадженню №0000218 від 03 липня 2023 року за частиною 1 статті 246 КК (строк виконання до 13 вересня 2023 року).

Станом на 27 жовтня 2023 року вказані вказівки ОСОБА_1 виконані не були. У поясненнях від 09 листопада 2023 року позивач навів різні причини невиконання вказівок керівника органу досудового розслідування, однак відповідні рапорти були зареєстровані вже після сплину строку виконання цих вказівок, які так і не були виконані.

При цьому апеляційний суд погоджується із твердженням відповідача про те, що встановлені обставини не спростовують вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а лише вказують на неналежну організацію ним планування та виконання процесуальних дій у кримінальних провадженнях, у яких він проводить досудове розслідування, в розумінні пункту 4 розділу ІІ Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 06 липня 2017 року № 570.

Окрім того, у відповідності до матеріалів дисциплінарного провадження у позивача на час винесення оспорюваних наказів відповідача було незняте попереднє стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, що з урахуванням пункту 2 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту є обставиною, що обтяжує відповідальність поліцейського.

Обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, дисциплінарною комісією не встановлено, натомість встановлено, що він за місцем проходження служби характеризується негативно, за час перебування на службі в поліції з 06 липня 2020 року згідно з послужним списком притягався до дисциплінарної відповідальності сім разів, жодного разу не був нагороджений чи заохочений відомчими відзнаками.

З урахуванням наведених правових норм та встановлених фактичних обставин справи апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оспорювані ОСОБА_1 накази ГУ НП в Закарпатській області №2769 від 13 листопада 2023 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП та №220 о/с від 15 листопада 2023 року По особовому складу у частині, що стосується його інтересів, є правомірними.

Доводи, на які посилається скаржник, на думку апеляційного суду, є надуманими і свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи на свою користь, довільне, невиправдано спрощене і неправильне трактування вимог діючого законодавства.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №260/10439/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк

Постанова у повному обсязі складена 10 червня 2024 року.