Справа № 260/10888/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/10888/23 пров. № А/857/9377/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Носа С.П., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року (головуючого судді Плеханової З.Б., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 09 год. 36 хв. в м. Ужгород повний текст рішення складено 01.04.2024) у справі № 260/10888/23 за позовом Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 14.12.2023 звернувся в суд з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа ДП «Національні інформаційні системи» в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 3 та 5 Наказу Міністерства юстиції України № 4050/5 від 27.11.2023 «Про задоволення скарги» (п. 3 Анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 п. 5 Виконання п. 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи»).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує серед іншого, що повноваження надсилати запит до Державного нотаріального архіву у державного реєстратора не передбачені законодавством, оскільки це не є органом влади, підприємством, установою та організацією, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав. Згідно положення «Про державний нотаріальний архів», вони утворені для тривалого (до 75 років) централізованого зберігання та використання відомостей, що містяться в них, передачі документів до відповідного державного архіву, надання методичної та практичної допомоги державним нотаріальним конторам, приватним нотаріусам, органам місцевого самоврядування, посадові особи яких вчиняють нотаріальні дії та дії, прирівнювані до нотаріально посвідчених (далі - фондоутворювачі), з питань організації роботи з документами. Як зазначено у висновку колегії (п. 16), у відповідь на запит Київський державний нотаріальний архів надав лист-відповідь № 4598/01-21 від 27.10.2023, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.11.2023 за № , у якому зазначає, що в матеріалах наглядової справи приватного нотаріуса Курковської Я.Л. відсутні відомості щодо договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.02.2012, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:023:0006, :02:023:0007, посвідченого приватним нотаріусом Курковською Я.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 277. Разом з тим безпосередньо у зазначеній відповіді архіву йде мова про неможливість надання запитуваної інформації у зв`язку з відсутністю серед переліку справ тривалого зберігання за 2012 рік, переданих приватним нотаріусом Курковською Я.Л. в цілому справ 02-10 та 02-02. Тобто Колегія в обґрунтуванні прийнятого рішення спотворює інформацію та навмисно маніпулює фактами, що призводить в результаті до порушення прав позивача. Позивачем при формуванні заяв щодо державної реєстрації права власності було отримано відомості з ДЗК про дані земельні ділянки за № 65794261 та 65794108, які були додані до документів, поданих із заявами, які були отримані у відповідності до вимог передбачених статті 33 Закону, де передбачається, що Державний реєстр прав та Державний земельний кадастр за допомогою програмних засобів ведення інформаційних систем забезпечують у режимі реального часу отримання державними реєстраторами відомостей з Державного земельного кадастру про права на земельні ділянки, зареєстровані до 2013 року, а також відомостей з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, також заявником було подано оригінал договору. Тобто підстав для запитування інформації у відповідному відділ Держгеокадастру, як в органу влади, який відповідно до законодавства проводив оформлення та/або реєстрацію прав на земельні ділянки до 2013 року, в нього як державного реєстратора відповідно до згаданої норми не було. Комісія розглядаючи скаргу не врахувала що право власності на земельні ділянки виникло в ОСОБА_3 на підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Яною Леонідівною 02.02.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 277, а рішенням державного реєстратора підтверджено уже наявне у неї право. Посилання у висновку комісії на те, що рішенням державного реєстратора від 11 серпня 2023 року скаржника ОСОБА_4 позбавлено право власності є неспроможними так як право власності у скаржника на земельні ділянки у розумінні закону не виникло, отже без судового спору права та інтереси скаржниці не можливо поновити. Колегія Мін`юсту надаючи оцінку доводам скаржника перебрала на себе функції суду. Більше того, серед іншого оскарженим також був договір дарування, що позбавило скаржницю права власності, проте до нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М. при скасуванні рішень № № 69172871, 69172996 від 06.09.2023, не застосовано заходів впливу аналогічних, як до ОСОБА_1 . Зауважує, що анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав є одним з видів найсуровіших санкцій за порушення вимог законодавства України в сфері державної реєстрації, а тому такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. У постанові від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18 Верховний Суд вказав, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Відповідачем про розгляді скарги та прийнятті оскаржуваних рішень не було враховано фактів, що загальна кількість заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які прийнято державним реєстратором ОСОБА_1 за 2022 рік складала 4409 заяв, у період з 01 січня до 27 листопада 2023 року - 6359 заяв, а в середньому виходить приблизно 470 заяв на місяць або майже по 25 заяв щоденно (прийняття нових 25 та розгляд 25-ти вже прийнятих). При такій великій загальній кількості заяв та відповідно при великому середньому навантаженні позивач завжди сумлінно виконував свої посадові обов`язки, не притягувався до відповідальності, не мав жодного рішення з негативними наслідками за результатами розгляду скарг Колегією, подані до Міністерства юстиції України на дії державного реєстратора, а наказами Міністерства юстиції України № 2663 від 26.07.2018, № 1371/7 від 11.06.2020, № 2887/7 від 16.08.2021, яким відмовлено у задоволенні скарг. Скарга № 107335/В-27122/19.1.3 від 15.08.2023 року подана гр. ОСОБА_5 не розглядалась, а була відправлена на розгляд за належністю, оскільки розгляд порушених питань у скарзі не належить до компетенції Міністерства юстиції України, наказ Міністерства юстиції України № 3896/5 від 09.11.2023 про задоволення скарги, рішення ОСОБА_1 анульовані оскільки оскаржувані рішення прийнято після рішень, які були визнані цим же наказом незаконними. Вважає, що відповідачем не доведено наявності достатніх підстав для застосування такого суворого виду санкції оскаржуваним наказом, як анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, не обґрунтовано його доцільності та пропорційності встановленому порушенню. Також відповідачем у оскаржуваному наказі зазначено лише норми статті 37 Закону № 1952-IV, які порушено позивачем, втім останній не містить відомостей про негативні наслідки цих порушень, зокрема, про порушення прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, а також мотивів застосування до державного реєстратора саме такої санкції як анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав, що свідчить про порушення принципу пропорційності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням про державну реєстрацію прав від 11.08.2023 № 68846153 прийнятого державним реєстратором ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки за кадастровим №:02:023:0007 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 .

Підставою для реєстрації права власності, ОСОБА_3 було подано державному реєстратору ОСОБА_1 наступні документи: 1.Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 277, виданий 02.02.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Я.Л., в якому зазначено наступне: ОСОБА_2 , (реквізити паспорту, ідентифікаційний номер, місце реєстрації Мукачево (боржник) та ОСОБА_3 (реквізити паспорту, місце реєстрації-Київ) ідентифікаційний номер - не вказаний) (кредитор) уклали договір для виконання зобов`язання, передбаченого Договором безвідсоткової позики № 1 від 04 січня 2011 року, кредитор згоден на передачу йому боржником наступного нерухомого майна: земельні ділянки з кадастровими номерами :02:023:0006, :02:023:0007 .... що розташовані в Мукачівському районі Чинадіївської селищної ради... Підстава виникнення права власності: Договори дарування від 13.05.2004. Державний акт на право власності на земельну ділянку ЗК номер 0455461 та ЗК номер 042344. Майно передається взамін сплати боргу у сумі 750 000 гривень п.5 Зазначене майно має бути передане БОРЖНИКОМ КРЕДИТОРУ за актом приймання-передачі не пізніше 02.02.2012 року. -Зареєстровано в реєстрі за № 277. 2. відомості з ДЗК, серія та номер: 65794108, виданий 10.08.2023, видавник: Державний земельний кадастр.

Рішенням про державну реєстрацію прав від 11.08.2023 № 68846250 прийнятого державним реєстратором ОСОБА_1 , шодо земельної ділянки за кадастровим № :02:023:0006 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 .

Підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 було подано державному реєстратору ОСОБА_1 наступні документи: інший тип договору, договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 277, виданий 02.02.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Я.Л.; відомості з ДЗК, серія та номер: 65794261, виданий 10.08.2023, видавник: Державний земельний кадастр.

06 вересня 2023 року ОСОБА_3 (ДАРУВАЛЬНИК), від імені якої по довіреності діє ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (ОБДАРОВУВАНА), від імені якої діє ОСОБА_8 уклали договір Дарування земельної ділянки за кадастровим № :02:023:0006.

В подальшому до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4 від 27.09.2023, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.10.2023 за № СК-3940-23 (далі - скарга), на рішення від 11.08.2023 №№ 68846250, 68846153 державного реєстратора Мангура Р.В., та від 06.09.2023 №№ 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Машіки Олени Миколаївни щодо земельних ділянок з кадастровими номерам: :02:023:0006, :02:023:0007.

ОСОБА_4 до скарги було додано заяву про коло спадкоємців від 16.09.2023 вих. 54 (далі - Заява від 16.09.2023), в якій повідомляється, про те, що до кола спадкоємців померлої ОСОБА_2 входить донька - ОСОБА_4 .

Як вбачається із змісту скарги скаржник посилається на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:023:0006, :02:023:0007 (далі - земельні ділянки) належали її матері ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Скаржниця стверджує, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка не укладала та не підписувала жодних договорів щодо відчуження земельних ділянок. Скаржниця вважала оскаржувані рішення протиправними та просила їх анулювати, оскільки, договір про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.02.2012 є підробкою та не підписувався ОСОБА_2 . Крім того, відповідно до умов договору земельні ділянки мають бути передані за актом прийому-передачі, однак такий акт не подавався для проведення відповідної реєстрації. Тому, вважає, що дані рішення про перехід права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим №:02:023:0006 - рішення про державну реєстрацію №68846250 від 11.08.2023 та на земельну ділянку з кадастровим № :02:023:0007 - рішення про державну реєстрацію №68846153 від 11.08.2023, прийнято з порушенням загальної засади державної реєстрації прав, визначеної пунктом 4 частини першої статті 3 Закону, а саме щодо внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом та гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Позивач 18.10.2023 подав до Міністерства юстиції України пояснення суті скарги ОСОБА_4 від 27.09.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.10.2023 за № СК-3940-23.

Міністерство юстиції України листом «Щодо розгляду скарги» від 19.10.2023 повідомило позивача про те, що його лист від 18.10.2023 (вх. № СК-4182-23 від 18.10.2023) розглянуто і повідомлено, що пояснення по суті скарги ОСОБА_4 від 27.09.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.10.2023 за № СК-3940-23 отримані та долучені до матеріалів зазначеної скарги.

24 жовтня 2023 відбулось засідання Колегії щодо розгляду скарги, розгляд якої було відкладено з метою належного з`ясування усіх обставин, а саме отримати від Київського державного нотаріального архіву (далі - нотаріальний архів) відомості чи міститься в нотаріальному архіві інформація щодо договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.02.2012, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:023:0006, :02:023:0007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Яною Леонідівною, зареєстрованого в реєстрі за № 277.

Міністерством юстиції України було надіслано запити до Київського державного нотаріального архіву щодо витребування інформації про наявність договору про передання відступного.

У відповідь на вищезазначений запит Київський державний нотаріальний архів надав лист-відповідь № 4598/01-21 від 27.10.2023 зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.11.2023 за № . у якому зазначає, що в матеріалах наглядової справи приватного нотаріуса Курковської Я.Л. відсутні відомості щодо договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.02.2012, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:023:0006. :02:023:0007, посвідченого приватним нотаріусом Курковською Я.Л.. зареєстрованого в реєстрі за № 277.

27 жовтня 2023 року представником ОСОБА_4 - адвокатом Шерегі В.М. до колегії з розгляду скарг у сфері Державної реєстрації Мінюсту України в межах скарги було подано клопотання, в якому зазначено, що для спростування факту укладення договору для переходу права власності від ОСОБА_2 просять приєднати до матеріалів скарги висновок експерта ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2023 року відповідно до якого встановлено, що підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_2 розташований в графі "Боржник" в наданому на дослідження договорі про припинення зобов`язання переданим відступного від 02.02.2012 виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

31 жовтня 2023 року уповноваженою особою відповідача в межах скарги було направлено електронні повідомлення та телефонограми скаржнику, його представнику, позивачу та нотаріусу про засідання Колегії Мінюсту, яке відбудеться 16.11.23 року і всі зацікавлені особи можуть подати письмові пояснення по суті скарги.

07 листопада 2023 року завідувач Київського державного нотаріального архіву на запит Мінюсту повідомив, що у наглядовій справі приватного нотаріуса Курковської Я.Л. в Акті приймання-передавання документів для державного нотаріального архіву серед переліку справ тривалого зберігання за 2012 рік відсутня справа 02-10 "Інші договори.." та справи 02-02 "Договори відчуження земельних ділянок та документи, на підставі яких вони посвідчувалися" за 02 лютого 2012 року і тому надати інформацію стосовно посвідчення Договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 02.02.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неможливо.

Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянувши скаргу ОСОБА_4 від 27.09.2023, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 02.10.2023 за № СК-3940-23 на рішення від 11.08.2023 №№ 68846250, 68846153 державного реєстратора Центру падання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 , від 06.09.2023 №№ 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Машіки Олени Миколаївни щодо земельних ділянок з кадастровими номерам: :02:023:0006, :02:023:0007 винесла Висновок від 16.11.2023 року, яким рекомендовано: 1. Скаргу ОСОБА_4 від 27.09.2023 задовольнити. 2. Визнати прийнятими з порушенням Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та анулювати рішення від 11.08.2023 №№ 68846250, 68846153 державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангури Роберта Васильовича, від 06.09.2023 №№ 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Машіки Олени Миколаївни. 3. Анулювати доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_9 до Державного реєстру речових прав.

За результатами розгляду скарги Міністерства юстиції України видало Наказ № 4050/5 від 27.11.2023 «Про задоволення скарги», яким відповідно до частини третьої статті 26, підпунктів а, б пункту 1 частини сьомої статті 37, пункту 1 частини першої статті 3, пункту 8 частини першої статті 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 1. Скаргу ОСОБА_4 від 27.09.2023 задовольнити. 2. Визнати прийнятими з порушенням Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та анулювати рішення від 11.08.2023 №№ 68846250, 68846153 державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангури Роберта Васильовича, від 06.09.2023 №№ 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Машіки Олени Миколаївни. 3. Анулювати доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав. 4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству. 5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство Національні інформаційні системи.

Не погодившись із пунктами 3 та 5 наказу № 4050/5 від 27.11.2023 «Про задоволення скарги» (п. 3 Анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 , п. 5 Виконання п. 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи»), позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що дії та рішення Міністерства юстиції України є законними та обґрунтованими.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон №1952-IV) дія якого відповідно до статті 1 поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно частиною 1 статті 7 Закону №1952-IV передбачено, що Міністерство юстиції України, зокрема, розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Згідно частини 1 статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Як передбачено частиною 3 статті 37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до положень частини 5 статті 37 Закону №1952-IV, скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, повідомлення державних реєстраторів про виявлені ними факти використання їх ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами розглядаються у строк не більше одного місяця з дня їх надходження.

У разі якщо в місячний строк розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами провести неможливо, Міністерство юстиції України, його територіальні органи встановлюють необхідний строк для її розгляду, про що повідомляється особі, яка подала скаргу. При цьому загальний строк для вирішення питань, порушених у скарзі, не може перевищувати 45 днів.

Отже, аналізуючи вказане положення законодавства колегія суддів враховує, що як на дату звернення зі скаргою так і прийняття спірного рішення, визначено граничний строк для вирішення питань, порушених у скарзі як 45 днів.

Відповідно до положень частини 6, 7 статті 37 Закону №1952-IV за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті.

У разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:

1) визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є: а) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав; б) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав за наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, відмови в державній реєстрації прав або зупинення державної реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав; в) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції". У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну санкцію (з посиланням на відповідне положення Закону України "Про санкції"), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав визнається прийнятим з порушенням цього Закону та анулюється виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 цієї частини. Не можуть бути підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора допущені ним формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Одночасно із визнанням прийнятим з порушенням цього Закону та анулюванням рішення державного реєстратора, анулюванням рішення територіального органу Міністерства юстиції України, а також у разі відсутності підстав для їх анулювання Міністерство юстиції України може прийняти одне із рішень, передбачених пунктами 4-6 цієї частини;

2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку;

3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав усунути допущені ними порушення з визначенням строків виконання такого зобов`язання;

4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав. У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерством юстиції України або його територіальним органом, яким прийнято відповідне рішення, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про передачу на розгляд іншого державного реєстратора документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора. У разі якщо інші державні реєстратори, які перебувають у трудових відносинах з відповідним суб`єктом державної реєстрації прав, відсутні або державним реєстратором є нотаріус, такі документи передаються до територіально найближчого суб`єкта державної реєстрації прав, що має не менше трьох державних реєстраторів, які мають доступ до Державного реєстру прав, або іншому нотаріусу (нотаріусам) за попереднім погодженням із ним (ними). У разі прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав стосовно нотаріуса такому нотаріусу забезпечується доступ до Державного реєстру прав у режимі отримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону;

5) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

6) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення про визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України за результатами розгляду відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У разі якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав виявлено порушення законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів для повідомлення про це правоохоронних органів.

Відповідно до положень частини 10 статті 37 Закону №1952-IV порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедура розгляду відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора прав, суб`єкта державної реєстрації прав, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами, визначена Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1128 (далі Порядок № 1128).

Приписами пунктів 2, 3, 6, 8 Порядку № 1128 встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня її реєстрації приймає мотивоване рішення про відмову в задоволенні такої скарги на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту чи відповідного територіального органу, погодженої відповідно заступником Міністра чи заступником керівника територіального органу Мін`юсту. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

У разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.

Скарга ОСОБА_4 від 27.09.2023, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.10.2023 за № СК-3940-23 на рішення від 11.08.2023 №№ 68846250, 68846153 державного реєстратора Мангура Р.В., та від 06.09.2023 №№ 69172871, 69172996 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Машіки Олени Миколаївни щодо земельних ділянок з кадастровими номерам: :02:023:0006, :02:023:0007.

Рішення за результатами розгляду скарги прийнято Колегією 16.11.2023 року, а наказ про анулювання доступу державного реєстратора до реєстру - 27.11.2023 року, що свідчить, що у порушення приписів статті 37 Закону, відповідачем здійснено розгляд скарги з порушенням визначеного статтею строку, що вплинуло у тому числі на права позивача.

Колегія суддів аналізуючи подані доводи сторін вважає, що Міністерство юстиції України за результатами розгляду скарги уповноважене приймати рішення, про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав або анулювання доступу державному реєстратору прав на нерухоме майно до Державного реєстру.

Підстава для застосування до державного реєстратора такого виду відповідальності виникає у Міністерства у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

Застосуванню санкцій, як виду юридичної відповідальності повинно передувати встановлення факту правопорушення з боку суб`єктів державної реєстрації прав, а також доведення суб`єктом владних повноважень (Міністерством юстиції України) вини у діях останніх.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 25.02.2021 у справі №826/5212/18, згідно з якими висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, який складений за наслідками розгляду по суті скарг, за своїм змістом і правовим визначенням має рекомендаційний характер, а отже, не є обов`язковим для прийняття Міністерством юстиції України наказу саме у відповідності до цього висновку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.08.2021 у справі №П/811/402/17, де також поставало питання вмотивованості прийнятого Мін`юстом наказу у правовідносинах, подібних до тих, що виникли й у справі, яка розглядається, при прийнятті висновку Комісія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі, обґрунтованість заперечень. За наслідками такої перевірки Комісія повинна об`єктивно встановити, чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження.

Після отримання скарги на дії, бездіяльність або рішення державного реєстратора, утворюється постійно діюча комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яка перевіряє наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, за результатом розгляду приймається мотивоване рішення.

Висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.

Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства.

Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач, обираючи вид відповідальності, наділений правом адміністративного розсуду й при прийнятті рішення з цього питання враховує характер порушення, обставини його вчинення і поведінку суб`єкта, який його допустив, ступінь його вини, негативні наслідки, які у зв`язку з цим настали, або могли бути спричинені, розмір шкоди, яка завдана або могла бути завдана внаслідок цього, та на власний розсуд визначає відповідну санкцію, яка підлягає застосуванню до порушника, співрозмірно та пропорційно до тяжкості вчиненого порушення.

При цьому, захід реагування у вигляді анулювання доступу державному реєстратору прав на нерухоме майно до Державного реєстру є суворим з тих, які визначені законом.

Колегія суддів дійшла висновку, що висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 16.11.2023 не містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення стосовно умислу дій позивача, обставини його вчинення і поведінку суб`єкта, який його допустив, ступінь його вини, негативні наслідки, які у зв`язку з цим настали, або могли бути спричинені, розмір шкоди, яка завдана або могла бути завдана внаслідок цього, кількості прийняття державним реєстратором Мангуром Р.В. заяв та його завантаженості, чи притягувався до відповідальності позивач, також принципам законності, справедливості, індивідуальності, а тому визначаючи вид відповідальності та встановлюючи анулювання у доступі до Державного реєстру прав, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу відповідальності. Не зазначення відповідачем вказаного в спірному наказі свідчить про те, що спірний наказ прийнято ним з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів враховує наявність у відповідача дискреції в питаннях визначення певного виду санкцій та наголошує, що такі рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення. Наявні дискреційні повноваження не можуть використовуватися з порушенням цих принципів.

Аналогічні висновки викладені у постановах від 12.12.2019 у справі № 440/1246/19, від 30.04.2020 у справі № 820/5458/17, які з огляду на частину 5 статті 242 КАС України, суд враховує при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що порушення Колегії Міністерства юстиції України, що стало підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України в частині оскаржуваних пунктів 3 та 5, не означає, що суд погоджується/не погоджується із правомірністю дій державного реєстратора під час здійснення спірних реєстраційних дій, оскільки суд перевіряв дії відповідача вчинені щодо позивача, що викладено вище.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 3, 6 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги та позовної заяви задоволено, колегія суддів дійшла висновку, що на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України підлягає стягненню судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в сумі 2362 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Мангура Роберта Васильовича задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі № 260/10888/23 скасувати та ухвалити нове, яким позов Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункти 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України № 4050/5 від 27.11.2023 «Про задоволення скарги».

Стягнути на користь Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Ганчева Федора, 7, РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді С.П. Нос

Р.В. Кухтей

Повний текст постанови складено 11.06.2024