Справа № 320/2226/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Київ № 320/2226/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ УКРАЇНА" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ УКРАЇНА" з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.12.2022 №1251/ж10/31-00-04-02-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зауважував про відсутність порушення ним вимог податкового законодавства, оскільки договірні відносини щодо поставки товару та надання послуг між ним та контрагентами - ТОВ «ЮР-Агро 2014», ТОВ "Украгроресурс", ТОВ "Олімп-Остриця" мали реальний характер, товар поставлено, а послуги надані та оплачені. Зазначені факти підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності. Позивач звертав увагу також на те, що відповідачем не було надано жодного належного доказу на підтвердження фіктивності (безтоварності) договорів, укладених між ним та контрагентами - ТОВ «Юр-Агро 2014», ТОВ "Украгроресурс", ТОВ "Олімп-Остриця" у періоді, що перевірявся, а тому твердження податкового органу про безпідставне завищення ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" суми податкового кредиту та, як наслідок, заниження зобов`язань зі сплати податку на додану вартість, є необґрунтованими. Крім того, при укладенні та виконанні договорів з контрагентами позивач діяв добросовісно, відповідно до ділової мети підприємницької діяльності та не був обізнаний про будь-які можливі правопорушення зі сторони контрагентів, а тому не повинен нести негативні наслідки за недотримання податкової дисципліни іншими платниками податків. Отже, на думку позивача, рішення податкового органу є незаконним, оскільки при його прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону. Крім того позивач стверджує про незаконність перевірки з огляду на те, що у наказі на проведення перевірки наказано провести перевірку з питання декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ по декларації за травень 2022 року, а тому відповідач мав перевірити лише виключно наявність зареєстрованих ПН, а не досліджувати інші первинно-господарські документи. Також наполягає на перевищенні відповідачем повноважень при проведені перевірки, оскільки вважає, що перевірка мала проводитися виключно ГУ ДПС у м. Києві, а не Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків. Саме ППР не відповідає вимогам ПКУ, оскільки не містить виклад обставин, що стосуються правопорушення.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача було виявлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 088 153 грн., а тому у бюджетному відшкодуванні було відмовлено шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення-рішення правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджує, що позивачем не надано до перевірки договір складського зберігання з ВТЛ ТОВ "ОЛАМ БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", ТТН, що підтверджували б придбання товару у ТОВ «Юр-Агро 2014», та згідно наявних звітів про збирання врожаю та звітів про посівні площі ТОВ «Юр-Агро 2014», відсутності достатньої кількості персоналу, відповідачем правомірно зроблено висновок про неможливість реального виконання зобов`язань ТОВ «Юр-Агро 2014». Щодо господарських відносин з ТОВ "Украгроресурс", відповідач зазначив, що останній придбавав товар у СТОВ "Данилевського 1", який у періоді з 01.06.2020 по 31.08.2021 не придбавав насіння пшениці, що унеможливлює в подальшому вирощення такої пшениці для продажу. А тому, ТОВ «Юр-Агро 2014» не могло поставити товар ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА", що підтверджує доводи податкового органу про нереальність господарських операцій. Щодо господарських відносин з ТОВ "Олімп-Остриця", відповідач зазначив, що ТОВ "Олімп-Остриця" є товаровиробником, однак, має недостатньо трудових ресурсів, що підтверджує доводи податкового органу про безтоварність господарських операцій.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій він стверджує, що позивач діяв обачно та добросовісно у виборі контрагентів шляхом перевірки інформації, розміщеної на офіційних веб-сайтах. Зазначає, що достатньою підставою для формування ПК з ПДВ є належним чином зареєстрована ПН. Звернув увагу, що під час перевірки ним надано всі первинні документи, які підтверджують отримання ним товару, а тому відповідачем безпідставно прийняте оскаржуване рішення.

Також позивачем подано пояснення від 28.03.2023, додаткові пояснення від 03.07.2023, пояснення від 16.10.2023, пояснення від 30.10.2023 пояснення від 08.11.2023 в яких він спростовує доводи відповідача щодо безтоварності господарських операцій та надає додаткові докази на обґрунтування позиції щодо реальності господарських операцій.

Відповідачем надано письмові пояснення, в яких він акцентує увагу на позиції ВС щодо проведення перевірки та формування податкового кредиту.

Ухвалою суду від 08.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 25.04.2023 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 16.05.2023.

У судовому засіданні 30.10.2023 подальший розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 03.10.2022 №309/ЖЗ, від 03.10.2022 №310/ЖЗ та наказу ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податку від 20.09.2022 №68/Ж1 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА", щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

У ході перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що при проведенні аналізу податкової звітності ТОВ «ОЛАМ Україна» та детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів з податку на додану вартість автоматизованої системи інформаційної бази даних ІТС «Податковий Блок» встановлено відображення в складі р. 10.1 та р.16.1 розділу II «Податковий кредит» податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року взаємовідносини з ФГ «ЮР-АГРО 2014» (код за ) за період серпень - вересень 2021 року.

Згідно додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування» до податкової Декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року, до складу податкового кредиту включено ПДВ по взаємовідносинах з ФГ «ЮР-АГРО 2014» по податкових накладних, період оформлення яких:

серпень 2021 року на суму ПДВ - 125 732 грн.;

вересень 2021 року на суму ПДВ - 29 307 грн;

Проведеною перевіркою встановлено здійснення ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" діяльності, пов`язаної з отриманням податкової вигоди від ФГ "ЮР-АГРО 2014", в результаті здійснення ймовірно нереальних господарських операцій з придбання товарів у період серпень - вересня 2021 року на загальну суму ПДВ 155 039 грн.

Враховуючи факт ненадання ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" договору складського зберігання з ВТЛ ТОВ «ОЛАМ БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 8), ненадання жодного товарно-супровідного документу, який міг би підтвердити доставку зерна на елеватор, неможливо встановити реальність приймання товару «пшениця» елеватором.

Товарно-транспортні накладні та/або залізничні накладні, які б підтверджували факт перевезення/транспортування сільськогосподарської продукції, придбаної ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" у ФГ "ЮР-АГРО 2014" до перевірки не надано. У зв`язку з відсутністю товарно - транспортних накладних, як єдиного документу для перевезення вантажів, неможливо встановити факт надходження товару Насіння ріпаку (1 класу) 2021 року та Пшениця м`яка (4 клас) 2021 року до місця поставки 09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 8.

Відповідно до відомостей ІТС "Податковий блок" відносно ФГ "ЮР-АГРО 2014" прийнято Рішення від 01.06.2022 №923 про відповідність платника податку критеріям ризиковості п. 8.

Відповідно до наявних у ІТС «Податковий блок» даних, ФГ "ЮР-АГРО 2014" було подано Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 05.10.2021 №, у якому містились наступні документи:

Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур №37-сг станом на 01.10.2021;

Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року №4-сг.

Зокрема, у Звіті 37-сг зазначено, що станом на 01.10.2021, ФГ "ЮР-АГРО 2014" вироблено 2 270 тон сільськогосподарської продукції на площі 472 га.

Крім того, у Звіті 4-сг зазначено, що у ФГ "ЮР-АГРО 2014" наявна кількість сільськогосподарських угідь площею 930 га.

Також, відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ФГ "ЮР-АГРО 2014" у періоді з липня по вересень 2021 року оформлено податкові накладні на постачання с/г продукції врожаю 2021 загальним обсягом 5 601,707 тон, зокрема: пшениця - 3049,32 т.; ячмінь - 279,4 т.; соя - 1660,63 т.; ріпак - 612,36 т.

Згідно даних офіційного сайту Державної служби статистики України (www.ukrstat.gov.ua) виробництво культур зернових і зернобобових у Хмельницькій області - урожайність в тонах з 1 га зібраної площі у 2021 році склала: пшениця - 6,52 т.; ячмінь - 5,42 т.; соя - 3,37 т.; ріпак - 3,5 т.

Таким чином, ФГ "ЮР-АГРО 2014" для вирощування такого обсягу зернових необхідно мати у власності/користуванні щонайменше 1 187,2143 га.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у ФГ "ЮР-АГРО 2014" станом на 18.11.2022 наявні у власності, оренді та суборенді земельні ділянки, загальною площею лише 461,7 га.

За результатами проведеної перевірки наданих первинних документів, даних, що містяться в інформаційних системах ДПС, аналізу ланцюгів постачання та інших відомостей, отриманих в ході проведення контрольно-перевірочних заходів, не можливо підтвердити реальне виконання зобов`язань перед ТОВ «ОЛАМ УКРАЇНА» від ФГ "ЮР-АГРО 2014", що виступав посередником та здійснював придбання сільськогосподарської продукції.

Щодо контрагента ТОВ "Украгроресурс", податковий орган у акті перевірки встановив здійснення ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" діяльності, пов`язаної з отриманням податкової вигоди від ТОВ "Украгроресурс", в результаті здійснення ймовірно нереальних господарських операцій з придбання товарів у період серпня 2021 року на суму ПДВ 750199,7 грн., а саме (Пшениця 3,4 класу).

Відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних комісією ДПС України прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 08.09.2021 р. за № , врахованої згідно з рішенням комісії від 13.09.2021 р. № 3099976/32227053. Також рішенням від 11.07.2022 № 7030500/32227053 прийнято рішення про неврахування виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

ТОВ "Украгроресурс" (код за ) є посередником, що здійснював придбання сільськогосподарської продукції, зокрема Пшениця 2,3,4 клас у сільськогосподарського товаровиробника, а саме СТОВ «Данилевського 1» () який поставив вирощений ним товар постачальнику вперше, як визначено умовами, наданих до перевірки документів, які отримані ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" від ТОВ "Украгроресурс" на виконання договору поставки.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено наступне: СТОВ «Данилевського 1» ( ) за період з 01.06.2020 по 31.08.2021 не придбавав насіння пшениці, що унеможливлює в подальшому вирощення товару (пшениці) для її подальшої реалізації.

За результатами проведеної перевірки наданих первинних документів, даних, що містяться в інформаційних системах ДПС, аналізу ланцюгів постачання та інших відомостей, отриманих в ході проведення контрольно-перевірочних заходів, не можливо підтвердити реальне виконання зобов`язань перед ТОВ «ОЛАМ УКРАЇНА» від ТОВ "Украгроресурс" (код за ), що виступав посередником та здійснював придбання сільськогосподарської продукції у СТОВ «Данилевського 1» ().

Щодо контрагента ТОВ "Олімп-Остриця", відповідач в акті перевірки зазначив, що згідно додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування» до податкової Декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року, до складу податкового кредиту включено ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "ОЛІМП-ОСТРИЦЯ" по податкових накладних, період оформлення яких: серпень 2021 року на суму ПДВ - 41 751 грн., вересень 2021 року на суму ПДВ - 21 337 грн.. жовтень 2021 року на суму ПДВ - 25 031 грн., грудень 2021 року на суму ПДВ - 94 796 грн.

ТОВ "Олімп-Остриця" (код за ) є товаровиробником, що здійснював реалізацію сільськогосподарської продукції, зокрема Пшениця 2,3,4 клас, та Кукурудзи 3 класу на адресу ТОВ «Олам Україна».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у ТОВ "Олімп-Остриця" станом на 14.11.2022 наявні у власності, оренді та суборенді земельні ділянки, загальною площею лише 687 га.

На думку податкового органу, операції з вирощування та подальшої реалізації с/г продукції у задекларованих обсягах потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу з необхідною наявністю спеціальних знань (фаху) працівників, високого рівня їх оплати праці, однак наявні трудові ресурси ТОВ "Олімп-Остриця" - кількість працівників 13 чол., є недостатньою для подальших операції з вирощування та подальшої реалізації с/г продукції.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ "Олімп-Остриця" () за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 не придбавав насіння пшениці, кукурудзи та соняшнику, що унеможливлює в подальшому вирощення товару (пшениці, кукурудзи) для її подальшої реалізації.

Крім того, відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 01.07.2022 за № врахованої згідно з рішенням комісії від 01.07.2022 № 6989279/34385983.

А тому, враховуючи вищенаведене, посадові особи податкового органу дійшли висновку про безтоварність господарських операцій ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" з ТОВ "Олімп-Остриця".

За результатами перевірки, контролюючим органом було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки від 18.11.2022 №1233/Ж5/31-00-04-02-01/33832039, відповідно до змісту якого перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року у декларації від`ємного значення з податку на додану вартість встановлено порушення ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 200.4 ст. 200 ПКУ, в результаті чого, завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 088 153 грн.

На підставі висновків акта перевірки, ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податку винесено податкове повідомлення-рішення від 23.12.2022 №1251/ж10/31-00-04-02-01, відповідно до якого позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 088 153 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 544 076,50 грн.

Позивачем були подані до ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податку заперечення до акту перевірки від 30.11.2022.

Розглянувши заперечення ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податку листом «Про розгляд заперечень» від 16.12.2022 повідомило позивача, що заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки акта перевірки від 18.11.2022 №1233/Ж5/31-00-04-02-01/33832039 без змін.

Вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стосовно доводів позивача щодо порушення контролюючим органом вимог чинного законодавства при проведенні описаної вище позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Олам Україна» та прийнятті на її підставі податкового повідомлення-рішення, що може бути підставою для скасування останнього, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

Так, за змістом норм п. 75.1 ст. 75 зазначеного Кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Зокрема, відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, - якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Водночас п. 200.11 ст. 200 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Правовий аналіз наведених вище норм ст. 78 і 200 ПК України дає підстави для висновку, про наявність у контролюючого органу за описаних обставин двох випадків для проведення документальної позапланової перевірки: перший у випадку подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; другий при поданні декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 821/1235/17, від 21.07.2021 у справі №420/2382/20.

Як убачається з акту документальної позапланової перевірки відповідача, перевірка проведена на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Предметом дослідження в ході здійснення зазначених перевірок були податкові декларації позивача, в яких останнім окрім заявлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість також й були задекларовані показники від`ємного значення з цього податку в розмір більше 100 тис. грн.

У контексті наведеного суд враховує правову позицію Верховного Суду сформовану ним з питання застосування норм пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України у подібних правовідносинах (постанова від 24.01.2023 у справі № 640/6754/21). Так, проаналізувавши приписи пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, пп. 200.1 і 200.4 ст. 200 ПК України, пп. 2 п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, у сукупності суд касаційної інстанції сформулював висновок про те, що: «Податок на додану вартість підлягає або сплаті до бюджету, або бюджетному відшкодуванню в залежності від того, яке значення має різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду: позитивне чи від`ємне. Наслідком накопичення за результатами звітного (податкового) періоду податкового кредиту в більшому розмірі, ніж податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є виникнення від`ємного значення з цього податку, яке в подальшому призводить до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ.

Для висновку про правомірність декларування платником податків від`ємного значення ПДВ податковий орган в межах проведення документальної позапланової перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, перевіряє правильність декларування платником податків як податкового зобов`язання з ПДВ, так і податкового кредиту з цього податку за звітний (податковий) період. Податковий орган при проведенні такої перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту. Протилежний підхід суперечитиме поняттю «від`ємне значення ПДВ» у розумінні норм ПК України та нівелюватиме мету проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, яка носить превентивний характер, що полягає у запобіганні безпідставному декларуванню від`ємного значення ПДВ.».

В силу припису ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи зі встановлених судом обставин та враховуючи сформульовану Верховним Судом правову позицію з питання застосування положень пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України у подібних спірних правовідносинах, суд вважає, що відповідачем не було допущено перевищення законодавчо визначених повноважень при проведенні документальних позапланових виїзних перевірок.

За наслідками проведення перевірки та складення акту Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків як контролюючими органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.12.2022 №1251/ж10/31-00-04-02-01.

У контексті наведеного суд зазначає, що в розумінні пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - яким є Державна податкова служба України, а також його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючі органи уповноваженні надсилати (вручати) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, в тому числі завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

В той же час за змістом затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, визначено, що назване Міжрегіональне управління є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. Міжрегіональне управління забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження. Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС (ЄДРПОУ 43141471) у відповідних сферах діяльності.

А тому, на думку суду, оскільки ТОВ «Олам Україна» перебуває на податковому обліку саме в ЦМУ ДПС (що позивачем не заперечувалося), суд вважає безпідставними аргументи позивача про відсутність у відповідача повноважень як таких на прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржуване повідомлення-рішення не містить виклад порушень, встановлених в ході перевірки, суд дослідивши та проаналізувавши його зміст з`ясував, що останнє містить всі необхідні для такої форми податкових повідомлень-рішень реквізити, передбачені нормами пп. 58.1.2 п. 58.1 ст. 58 ПК України та Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204.

Щодо встановлених у ході перевірки позивачем порушень, судом встановлено, що відповідачем ставляться під сумнів господарські відносини між позивачем із його контрагентами по ланцюгу постачання. З цього приводу, суд зазначає таке.

Як убачається з акту перевірки, відповідач вважає, що господарські операції укладені з метою податкової вигоди, без реального їх виконання, взявши до уваги дані статистичних звітів контрагентів щодо наявності у них земельних ділянок, на яких може бути вирощена продукція та відсутність придбання контрагентами зерна, яке могло бути посіяне на таких площах та реалізовано позивачу. З огляду на наведене, відповідач по завершенню проведених документальних позапланових виїзних перевірок зробив висновок про відсутність документального підтвердження фактів постачання позивачу зерна згідно виписаних податкових накладних.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України (далі ПК України).

Так, відповідно до норм п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Підпунктом «а» п. 185.1. ст. 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є, зокрема операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

У силу приписів норм п.п. 198.1, 198.3 і 198.6 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

В той же час в розумінні положень ст. 3 Господарського кодексу України під «господарською діяльністю» розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність .

Згідно із пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України «господарська діяльність» це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

Абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток на суму понесених витрат (у тому числі й по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг)) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів (зокрема, податкових накладних), що підтверджують її здійснення. Таким чином, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість задекларованих у податковій звітності показників податкового кредиту та витрат первинними документами покладається на платника податків.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; «господарська операція» - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом положень ч.ч. 1 - 4 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Правовий аналіз наведених вище норм Закону дає підстави для висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Водночас за змістом положень ПК України наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та витрат, за наявності необхідних підтверджувальних документів первинного бухгалтерського обліку.

Поряд з цим, суд зазначає, що формування витрат та податкового кредиту на підставі правочинів, у межах яких було здійснено виключно обмін документами первинного бухгалтерського обліку та перерахування грошових коштів, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту, судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання платником податків придбаних у контрагентів товарів та послуг. При цьому, суд має виходити з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту або формування витрат, зокрема, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції, або належного доведення допустимими доказами факту фіктивного підприємництва контрагентів позивача.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, між ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" та ТОВ «ЮР-АГРО 2014» укладено договори поставки товару від 18.08.2021 №0591/21, від 08.06.2021 №0411/21, від 17.09.2021 №0795/21 щодо поставки ріпаку врожаю 2021 року у кількості 31 т., 100 т. та пшениці 2/3/4 клас врожаю 2021 у кількості 250 т. Також було укладено додаткову угоду №1 від 18.08.2021 до договору від 08.06.2021 №0411/21

Згідно умов договорів, ТОВ «ЮР-АГРО 2014» є виробником товару. Місце поставки товару - зерновий склад ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор", Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 8.

Згідно з п. 1.5 поставка здійснюється шляхом переведення товару на зерновому складі з облікової картки продавця на облікову картку покупця.

Датою поставки вважається дата, зазначена у складському документі.

На виконання умов договорів продавцем складено на адресу позивача видаткові накладні, рахунки фактури та податкові накладні.

Факт поставки товару підтверджується складськими квитанціями на зерно, картками аналізу зерна, актами приймання- передачі зерна (т. 3 а.с. 87-139).

На підтвердження факту оплати товару позивачем долучено до матеріалів справи платіжні інструкції (т. 3 а.с. 143-146).

Податкові накладні, складені за наслідками господарських операцій зареєстровані в ЄРПН та на підставі них позивачем сформовано ПК з ПДВ.

Згідно довідки Ушанівської сільської ради від 01.03.2021 ТОВ «ЮР-АГРО 2014» орендує на території сільської ради 662 га.

ФГ «ЮР-АГРО 2014» подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 05.10.2021 №, в якому містились такі документи: звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур №37-сг станом на 01.10.2021; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року №4-сг.

У Звіті 37-сг зазначено, що станом на 01.10.2021, ФГ «ЮР-АГРО 2014» вироблено 2 270 тон сільськогосподарської продукції на площі 472 гектари.

У Звіті 4-сг зазначено, що у ФГ «ЮР-АГРО 2014» наявна кількість сільськогосподарських угідь площею 930 гектари.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, у ФГ «ЮР-АГРО 2014» станом на 18.11.2022 наявні у власності, оренді та суборенді земельні ділянки, загальною площею лише 461,7 гектари.

Згідно з ЄРПН господарством за період з липня по вересень 2021 реалізовано продукції власного виробництва :

Пшениця - 3049,32 тон; Соя - 1660,63 тон; Ріпак - 612,36 тон; Ячмінь - 279,39 тон. Всього: 5601,707 тон.

Згідно з даними офіційного сайту Державної служби статистики України (www.ukrstat.gov.ua) виробництво культур зернових і зернобобових у Хмельницькій області - урожайність в тонах з 1 га зібраної площі у 2021 році склала: пшениці - 6,52 т/га, кукурудза - 11,49 т/га, соя - 3,37 т/га, ріпак -3,50 т/га, ячмінь - 5,42 т/та. Наведені обставини дали податковому органу підстави для висновку про невідповідність між обсягом вирощеного та реалізованого врожаю.

До матеріалів справи позивачем долучено Договір складського зберігання зерна №01/01-21 від 30.06.2021, згідно умов якого зерновий склад ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор" прийняв за плату на строкове зберігання с/г продукцію 2021 року урожаю від ФГ «ЮР-АГРО 2014», та як зазначив у судовому засіданні представник позивача, частина з якої і була реалізована ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА".

Також, позивачем долучено Договір складського зберігання №01/30-21 від 19.07.2021 та від 30.06.2021 №01/01-21, від 09.09.2021 №01/66-21, додаткові угоди до договорів згідно умов яких зерновий склад ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор" прийняв за плату на строкове зберігання с/г продукцію 2021 року урожаю від ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА".

На підтвердження факту отримання послуг зі зберігання зерна від ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор" позивачем долучено до матеріалів справи акти здачі-приймання робіт, рахунки на оплату (т. 4 а.с. 10-51, т. 5 а.с. 139-144, 166).

Для підтвердження реальності господарських операцій, в ході судового розгляду позивачем надавались ТТН щодо транспортування зерна ФГ «ЮР-АГРО 2014» на склад ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор".

У подальшому, придбане зерно позивачем реалізовано ТОВ "АДМ Юкрейн", Risoil Europe LTD, OLAM GLOBAL AGRI PTE LTD, на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи договори продажу товару, документи, які підтверджують перевезення, зберігання товару, його відвантаження тощо.

Між ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" та ТОВ "ОЛІМП-ОСТРИЦЯ" укладено договори поставки товару від 25.08.2021 №0619/21, від 27.09.2021 №0837/21, від 29.11.2021 №1187/21, від 02.12.2021 №1220/21 щодо поставки пшениці 4 клас урожаю 2021 у кількості 50 т., пшениці 2/3/4 клас урожаю 2021 у кількості 200 т., кукурудзи 3 клас урожаю 2021 року у кількості 50 т., кукурудзи 3 клас урожаю 2021 року у кількості 50 т. т. 4 а.с. 238-244,

На виконання умов договорів продавцем складено на адресу позивача видаткові накладні, рахунки фактури, реєстри накладних на прийняте зерно, ТТН та податкові накладні (т. 4 243-250, т. 5 а.с. 1, 9-62).

Факт поставки товару підтверджується складськими квитанціями на зерно, картками аналізу зерна, актами приймання- передачі зерна (т. 5 а.с. 99-126).

На підтвердження факту оплати товару позивачем долучено до матеріалів справи платіжні інструкції (т. 5 а.с. 65-74).

Податкові накладні, складені за наслідками господарських операцій зареєстровані в ЄРПН та на підставі них позивачем сформовано ПК з ПДВ.

Згідно довідки Копачівського старостинського округу Обухівського району Київської області від14.04.2021 ТОВ "ОЛІМП-ОСТРИЦЯ" обробляє 752 га землі.

Для підтвердження реальності господарських операцій, в ході судового розгляду позивачем надавались ТТН щодо транспортування зерна ТОВ "ОЛІМП-ОСТРИЦЯ" на склад ТОВ "Олам Білоцерківський елеватор".

У подальшому, придбане зерно позивачем реалізовано OLAM GLOBAL AGRI PTE LTD, на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи контракт, документи, які підтверджують перевезення, зберігання товару, його відвантаження тощо.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у ТОВ "Олімп-Остриця" станом на 14.11.2022 наявні у власності, оренді та суборенді земельні ділянки, загальною площею лише 687 га.

Між ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" та ТОВ "УКРАГРОРЕСУРС" укладено договір поставки товару від 19.07.2021 №0436/21 щодо поставки пшениці 2/3/4 клас урожаю 2021 у кількості 1120 т.. ( т. 7 а.с. 26-32).

На виконання умов договорів продавцем складено на адресу позивача видаткові накладні, рахунки фактури, реєстри накладних на прийняте зерно, ТТН та податкові накладні (т. 7 а.с. 33-78).

Факт поставки товару підтверджується складськими квитанціями на зерно, картками аналізу зерна, актами приймання- передачі зерна (т. 5 а.с. 99-126).

На підтвердження факту оплати товару позивачем долучено до матеріалів справи платіжні інструкції (т. 7 а.с. 79-90).

Податкові накладні, складені за наслідками господарських операцій зареєстровані в ЄРПН та на підставі них позивачем сформовано ПК з ПДВ.

Як зазначає у позовній заяві позивач, з метою виконання умов договору з ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА", ТОВ "УКРАГРОРЕСУРС" укладено договір поставки пшениці від 12.07.2021 №12/07-1 з СТОВ "Данилевського-1" (т. 7 а.с. 91-92).

ТОВ "Украгроресурс" (код за ) є посередником, що здійснював придбання сільськогосподарської продукції, зокрема Пшениця 2,3,4 клас у сільськогосподарського товаровиробника, а саме СТОВ «Данилевського 1» () який поставив вирощений ним товар постачальнику вперше, як визначено умовами, наданих до перевірки документів, які отримані ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" від ТОВ "Украгроресурс" на виконання договору поставки.

Як зазначено у акті перевірки, згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено наступне: СТОВ «Данилевського 1» ( ) за період з 01.06.2020 по 31.08.2021 не придбавав насіння пшениці, що унеможливлює в подальшому вирощення товару (пшениці) для її подальшої реалізації.

На підставі цього, посадові особи відповідача дійшли висновку, що не можливо підтвердити реальне виконання зобов`язань перед ТОВ «ОЛАМ УКРАЇНА» від ТОВ "Украгроресурс" (код за ), що виступав посередником та здійснював придбання сільськогосподарської продукції у СТОВ «Данилевського 1» ().

Проте, з долученого до матеріалів справи відповідачем витягу з ЄРПН по контрагенту СТОВ "Данилевського-1" убачається придбання ним пшениці, яка могла бути посіяна чи продана (т. 8 а.с.25-182).

У подальшому, придбане зерно позивачем реалізовано OLAM INTERNATION LIMITED, на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи контракт, документи, які підтверджують перевезення, зберігання товару, його відвантаження тощо.

Проаналізувавши зазначені вище копії документів у сукупності суд дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, і в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій, а також підтверджують рух активів між учасниками господарських операцій (товарно-матеріальних цінностей і коштів).

Станом момент укладення спірних договорів поставок та виписки податкових накладних за звітні періоди на підставі цих договорів, контрагенти позивача були зареєстровані як юридична особа та платник податку на додану вартість, що не заперечується відповідачем. Основним з видів господарської діяльності контрагентів позивача за даними Єдиного державного реєстру є саме вирощування зернових культур, що відповідає характеру та суті вчинених спірних господарських операцій.

З наявних матеріалів справи суд також встановив наявність взаємозв`язку між витратами ТОВ «Олам Україна» на придбання кукурудзи і здійсненням ним основного виду господарської діяльності оптова торгівля зерном, та відповідно дійшов висновку про підтвердження позивачем належними доказами факту використання у власній господарській діяльності придбаних у контрагентів партій зернових та їх отримання у пунктах поставок.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність у позивача належних первинних документів, фізичних і технічних можливостей для здійснення операцій з придбання зернових, а також наявність зв`язку між фактом придбання такого товару і подальшою господарською діяльністю, що, в свою чергу, є обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

У свою чергу відповідач, на думку суду, під час судового розгляду справи не навів будь-яких переконливих доводів та не надав належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність позивача і його контрагента-постачальника як платників податків та, як наслідок, виключають право позивача на формування податкового кредиту й від`ємного значення з податку на додану вартість за наслідками спірних господарських операцій, з наступних мотивів.

Так, посилання відповідача на безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагетами фактично зводяться до висновку про відсутність в останнього достатньої кількості земельних ділянок для виробництва задекларованого у поданій звітності сільськогосподарської продукції (зокрема, кукурудзи), із вказівкою виключно на загальну адресу сайту Держкомстатистики й інформацію з поданої товариствами звітності форм № 4-сг, № 21-сг. Разом із тим, такі доводи контролюючого органу носять характер необґрунтованих суб`єктивних припущень, оскільки податкові органи в силу наданої їм законодавчої компетенції не є тими органами, які уповноважені надавати висновки відносно спроможності сільськогосподарських виробників виробляти обсяги продукції в залежності від розмірів площ земельних ділянок, наявних у користуванні останніх. У зв`язку з цим суд не бере до уваги дані доводи як такі, що неопосередковані належними і достовірними доказами (як то результатами аналізу компетентним органом діяльності сільськогосподарського виробника у порядку та за методикою, визначеними чинним законодавством).

Водночас суд відзначає, що матеріали справи містять документальні докази наявності у розпорядженні (користуванні) контрагентів позивача земельних ділянок, основних засобів й трудових ресурсів, необхідних для здійснення товарної сільськогосподарської діяльності.

Крім того, під час судового розгляду справи відповідач не пред`явив суду будь-які належні докази нікчемності правочинів, укладених між ТОВ «Олам Україна» та його контрагентами, а також жодні достовірні документальні докази на підтвердження факту підписання договорів поставок і первинних документів до них неуповноваженими на те особами.

Також відповідач не надав суду будь-які достовірні відомості з документальним підтвердженням про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб названих підприємств (безпосередньо відповідальних за укладення і виконання спірних правочинів) за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, та у взаємозв`язку із цим про завищення ТОВ «Олам Україна» показників податкового кредиту за звітні періоди є безпідставними й такими, що повністю спростовуються матеріалами даної справи.

Наведене дає підстави для висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 23.12.2022 №1251/ж10/31-00-04-02-01 та необхідність його скасування.

При цьому інші наведені сторонами у своїх процесуальних документах доводи та заперечення даних висновків суду не спростовують.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатом розгляду справи суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи платіжної інструкції від 28.12.2022 №315, позивачем під час звернення з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 24483,44 грн. Відтак, враховуючи розмір заявлених позовних вимог та обсяг їх задоволення судом за наслідком розгляду справи по суті, суд вказує про присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ЦМУ ДПС судових витрат по оплаті судового збору в сумі 24483,44 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.12.2022 №1251/ж10/31-00-04-02-01.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП44082145, адреса місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олам Україна»(, адреса місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Металістів, 20, літ. «Г») витрати по оплаті судового збору в розмірі 24483,44 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят три грн. 44 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.