Справа № 120/13581/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2024 р. Справа № 120/13581/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни на підставі ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачу відповідного посвідчення. Управління надало відповідь, в якій зазначено про необхідність їй звернутися до штатної Військово-лікарської комісії для встановлення причинного зв`язку смерті гр. ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Позивачка не погоджується із такою відмовою відповідача, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву , згідно якого представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що відповідно до абзацу першого пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) померлих військовослужбовців та інших осіб, зазначених в пункті 1 статті 10 Закону, належить, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге. Статус дружинам надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, партизана, підпільника, учасника бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, внаслідок: поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків); захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті; захворювання, одержаного в період проходження військової служби під час воєнних дій та конфліктів; захворювання, одержаного в період проходження військової служби на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів, підтверджують факт смерті військовослужбовця: встановлюють причинний зв`язок загибелі (смерті) військовослужбовця із захистом Батьківщини; підтверджують належність заявника до членів сім`ї померлого військовослужбовця.

Причинний зв`язок поранення, контузії , каліцтва або захворювання військовозобов`язаних, резервістів у осіб звільнених з військової служби, які заподіяли військовослужбовцям смерть встановлюють військово-лікарські комісії відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого Міністерством юстиції 17.11.2008 за №1109/1580.

Відповідно до п. 13.3 згаданого Порядку основними завданнями ВЛК є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Так, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до штатної ВЛК для встановлення причинного зв`язку смерті гр. ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

З урахуванням викладеного, вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Представник позивача, в свою чергу, скористався своїм правом та подав до суду відповідь на відзив згідно якого просив позовні вимоги задовольнити. Зазначив, що чоловік позивачки ОСОБА_2 відповідно до довідки огляду МСЕК від 06.11.2019 серії ААБ №375745 та в якій визначено причиною інвалідності померлого травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Статус ветерана набув під час служби в Республіці Афганістан, а тому є ветераном війни відповідно до Закону №3551-ХІІ.

Враховуючи те, що позивачка перебувала у в зареєстрованому шлюбі з померлим ветераном війни, який відповідно до посвідчення був інвалідом ІІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тому позивачка відповідно до вимог пункту 2 ст. 10 Закону має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання посвідчення, а тому відповідач неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу такого посвідчення.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Між позивачкою та громадянином ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.04.2018.

Громадянину ОСОБА_2 видано посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого, пред`явник цього посвідчення є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12.01.2023 Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хомяк О.А., у віці 57 роки помер, про що 12.01.2023 складено відповідний актовий запис №37.

В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради щодо отримання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 03.07.2023 відповідачем рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до штатної військово-лікарської комісії для встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Правовий статус ветеранів війни регламентується Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-ХII).

У преамбулі до Закону №3551-ХII зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно зі ст. 4 Закону № 3551-ХII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-ХIІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Згідно з п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону № 3551-ХIІ визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 3551-ХII до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать, зокрема, сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Такими чином, обов`язковими умовами, за яких члену сім`ї померлої особи - ветерана війни, що визначений у статті 7 зазначеного вище Закону, може бути надано статус члена сім`ї померлого ветерана війни є наявність, в даному випадку, причинно-наслідкового зв`язку смерті такої особи з захворюванням, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Так, суд погоджується з твердженнями представника позивача, що померлий чоловік позивачки був особою з інвалідністю ІІІ групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а також на нього поширювалась дія Закону № 3551-ХII.

Разом з тим, судом критично оцінені посилання представника позивача, як на підставу для задоволення позову, на довідку МСЕК від 06.11.2019 серії 12 ААБ №375745 в якій визначено причинний зв`язок інвалідності померлого з травмою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії з огляду на те, що така довідка відповідно до положень ст. 7 Закону № 3551-ХII є підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. В той час, причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті встановлює військо-лікарська комісія.

Порядок проведення військово-лікарської експертизи визначається Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402)

Так, відповідно до п. 1.1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 21.2 Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Відповідно до п. 21.5 Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Відповідно до п. 2.4.5, 21.30 Положення № 402 військово-лікарська комісія може приймати постанову про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.

Визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними військово-лікарськими комісіями (п. 21.9 розділу ІІ Положення № 402).

Таким чином, позивач, будучи членом сім`ї померлого ветерана війни, що має статус особи з інвалідністю внаслідок війни, не надала відповідну належних доказів того, що смерть її чоловіка настала у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби. Тобто, позивачкою при зверненні до відповідача для отримання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни недотримано обов`язкової умови для надання їй такого статусу, а саме не надано доказів причинного зв`язку смерті її чоловіка з захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при розгляді звернення позивачки. Відтак, у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради (24000, Вінницька обл., м. Могилів-Подільський, вул. Василя Стуса, буд. 56, )

Суддя Комар Павло Анатолійович