Справа № 440/3003/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3003/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3003/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУНП), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 14.02.2024 №74 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився на момент звільнення;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №313 від 12.02.2024 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді поліцейського взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) батальйону поліції особливого призначення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто з 15.02.2024 по момент поновлення на роботі;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, у сумі 40000,00 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на обставини застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за відсутності належних та допустимих доказів порушення ним вимог п. п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 р. 1 Дисциплінарного статуту, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію". Зазначає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення відповідач, всупереч вимогам ст.ст. 12, 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та п. 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, не встановив наявності вини позивача у скоєнні порушення, мети та мотивів, обставин, які впливають на ступінь і характер його відповідальності, причин та умов, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених збитків.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду засобами системи "Електронний суд" 16.04.2024 (а.с. 78-85), представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказував, що старший сержант поліції ОСОБА_1 будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, нехтуючи Присягою на вірність Українському народові, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні пункту 1 наказу начальника ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" щодо відрядження з 10.02.2024 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) до управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк "Цунамі"). Вчинений дисциплінарний проступок, на переконання представника відповідача, є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Факт відмови ОСОБА_1 від виконання наказу начальника ГУНП від 08.02.2024 №288 підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора, на який здійснювалася фіксація оголошення наказу, письмовими поясненнями від 08.02.2024, наданими позивачем під час службового розслідування, а також самим фактом того, що ОСОБА_1 не з`явився 10.02.2024 о 09:20 год. до підрозділу для відрядження. Додав, що наказ ГУНП від 14.02.2024 №74 о/с "По особовому складу" виданий з метою реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, яке було правомірно застосовано до ОСОБА_1 на виконання пункту 1 наказу ГУНП №313 від 12.02.2024 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності". При цьому позовні вимоги щодо поновлення на посаді поліцейського та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача є похідними від вимог про скасування наказів ГУНП від 12.02.2024 №313 та від 14.02.2024 №74 о/с, а тому такі вимоги також не підлягають задоволенню. З приводу позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн зауважив, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування заявленого розміру відшкодування моральної шкоди, тоді як заявлена сума витрат на правову допомогу у розмірі 24000,00 грн є завищеною та документально не підтвердженою (а.с. 78-85).

Ухвалою суду від 19.04.2024 заяву представника ГУНП про залишення без розгляду позову у справі №440/3003/24 залишено без задоволення.

25.04.2024 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою фактично уточнено пункт 6 прохальної частини позовної заяви, де заявник вже просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП на користь позивача середній заробіток за час перебування у вимушеному прогулі, тобто з 15.02.2024 по момент прийняття рішення у справі, з розрахунку 749,97 грн середньоденного грошового забезпечення позивача (а.с. 151-152).

Вказана заява не змінює ні предмету, ні підстав позову, а тому суд розцінює її як уточнення позовних вимог та приймає таку заяву до розгляду без зайвих формальностей (а.с. 151-152).

У відповіді на відзив представник позивача наполягав лише на тому, що відповідач не спростував доводи, наведені у позовній заяві (а.с. 153-155).

Розгляд справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області, з 22.04.2009 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 прийнятий на службу до Національної поліції, що підтверджується записами трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 та інформацією з послужного списку (а.с. 30-37, 86-90).

Наказом ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" відповідно до законів України "Про національну поліцію", "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану", з метою надання практичної допомоги по виконанню завдань, покладених на Національну поліцію України у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних Сил України з відсічі та стримування збройної агресії проти України та на виконання листа НПУ від 02.02.2024 №7527дск визначено двадцять працівників ГУНП, серед яких значиться і старший сержант поліції ОСОБА_1 (0130226), поліцейський взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) БПОП ГУНП (а.с. 1321-133).

Цим наказом, зокрема позивача було відряджено з 10.02.2024 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) до управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк "Цунамі") в оперативне підпорядкування полковника поліції ОСОБА_2 , начальника Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", м. Одеса, службовим автотранспортом.

08.02.2024 в актовому залі будівлі БПОП ГУНП наказ ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" був доведений до відома присутніх поліцейських підрозділу, серед яких присутнім був і старший сержант поліції ОСОБА_1 .

Як зафіксовано в акті перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора БПОП від 08.02.2024 (а.с. 110-111), на запитання командира БПОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 щодо того, чи готові поліцейські виконати зазначений наказ, від трьох поліцейських надійшла згода на виконання ними цього наказу, тоді як решта присутніх поліцейських, у тому числі і старший сержант поліції ОСОБА_1 , відмовилися виконувати цей наказ з різних мотивів, а позивач - через сімейні обставини.

Цього ж дня, тобто 08.02.2024, до ГУНП надійшла доповідна записка (вих.№277/115/21/01-2024 від 08.02.2024) командира БПОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 , в якій той зазначив, що відповідно до законів України "Про Національну поліцію", "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), з метою надання практичної допомоги з виконання завдань, покладених на Національну поліцію України з відсічі та стримування збройної агресії проти України та на виконання листа НПУ від 02.02.2024 №7527 дск отримано вказівку голови Національної поліції України генерала поліції третього рангу ОСОБА_4 відрядити двадцять працівників підрозділу з 10.02.2024 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) до управління поліції особливого призначення "Цунамі" в оперативне підпорядкування полковника поліції ОСОБА_2 , начальника Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" м. Одеса. Проте, частина із визначених у наказі від 08.02.2024 №288 поліцейських, серед яких і старший сержант поліції ОСОБА_1 (0130226), поліцейський взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) БПОП ГУНП, відмовилися від виконання вимог вказаного наказу. У зв`язку з цим ОСОБА_3 просив призначити службове розслідування по даному факту (а.с. 105-106).

Наказом ГУНП від 08.02.2024 №135 "Про призначення та проведення службового розслідування" з метою з`ясування обставин, зазначених у доповідній записці командира БПОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 , а також повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення вимог службової дисципліни поліцейськими ГУНП, відповідно до статей 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, наказано призначити за вказаним фактом службове розслідування у формі письмового провадження (а.с. 107).

За змістом письмового пояснення, наданого ОСОБА_1 08.02.2024, останній відмовився від виконання наказу від 08.02.2024 №288 у зв`язку із сімейними обставинами, а саме - хворобами його батька та старенької бабусі, а також у зв`язку з наявністю у нього самого протипоказань за станом здоров`я (тромбоз та варикоз кінцівок), які на даний час він не має змоги усунути, аби їх не було, він би був готовий виконати наказ (а.с. 114-115).

Відповідно до висновку службового розслідування та за фактом невиконання наказу ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" поліцейськими БПОП ГУНП, затвердженого 10.04.2024 начальником ГУНП ОСОБА_5 (а.с. 96-105), 10.02.2024 на ім`я начальника ГУНП генерала поліції третього рангу ОСОБА_6 надійшов рапорт заступника начальника ГУНП підполковника поліції ОСОБА_7 (вих. №607/115/11/04-2024 від 10.02.2024) (а.с. 124), яким доведено до відома про те, що відповідно до наказу ГУНП №288 від 08.02.2024 "Про відрядження працівників ГУНП", особовий склад БПОП ГУНП у кількості 20 поліцейських 10.02.2024 зобов`язані прибути на 09:00 до підрозділу для відрядження до управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк "Цунамі") в оперативне підпорядкування полковника ОСОБА_2 , начальника Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", м. Одеса. При перевірці факту прибуття особового складу БПОП ГУНП до підрозділу о 09:20 10.02.2024 було встановлено, що не прибули до підрозділу поліцейські, зокрема, старший сержант поліції ОСОБА_1 (0130226), поліцейський взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) БПОП ГУНП.

Як зазначено у висновку службового розслідування, відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" старший сержант поліції ОСОБА_1 виконує функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто він службова особа правоохоронного органу, на яку відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Вищевказаний поліцейський БПОП склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, та відповідно до специфіки діяльності якого, відповідно до Положення входить, зокрема, участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану.

Тобто, старший сержант поліції ОСОБА_1 будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, нехтуючи Присягою на вірність Українському народові, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні пункту 1 наказу ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП".

Проаналізувавши обставини вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, дисциплінарна комісія дійшла переконання про те, що його наслідки слід віднести до тяжких, так як дисциплінарний проступок скоєний в умовах дії воєнного стану із свідомою відмовою поліцейського від виконання наказу.

Своїми діями, що виразилися у невиконанні наказу в умовах воєнного стану, старший сержант поліції ОСОБА_1 вчинив проступок несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

На підставі вищевикладеного дисциплінарна комісія вважала, що за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилося у невиконанні пункту 1 наказу начальника ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження поліцейських ГУНП", відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону, поліцейський взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) батальйону поліції особливого призначення ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_1 (0130226) заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Як наслідок, пунктом 2 наказу ГУНП від 12.02.2024 №313 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 статті 23, частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, Присяги поліцейського, текст якої закріплено статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилося у невиконанні пункту 1 наказу начальника ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження поліцейських ГУНП, відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону, поліцейського взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0130226) наказано звільнити зі служби в поліції (а.с. 91-94).

Вказаний вище пункт 2 наказу ГУНП від 12.02.2024 №313 "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" був реалізований наказом ГУНП від 14.02.2024 №74 о/с "По особовому складу", яким згідно із Законом України "Про Національну поліцію" старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0130226), поліцейського взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) батальйону поліції особливого призначення ГУНП, 14.02.2024 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з одночасним відшкодуванням з нього вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатація) яких не закінчився на момент звільнення, на суму 10233,28 грн (а.с. 94).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю наказу від 14.02.2024 №74 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився на момент звільнення, а також правомірністю наказу №313 від 12.02.2024 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в поліції, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII).

Частиною 4 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

За приписами частин 2, 4 статті 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (абз. 1 ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII).

Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.112018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок).

Як свідчать встановлені судом обставини справи, наказом начальника ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" визначено 20 поліцейських БПОП, у тому числі й старший сержант поліції ОСОБА_1 (0130226), поліцейський взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) БПОП ГУНП, яких зобов`язано прибути 10.02.2024 до управління поліції особливого призначення №2 (штурмовий полк "Цунамі") Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", м. Одеса, після доведення наказу ГУНП від 08.02.2024 №288 (а.с. 132 зі звороту-133).

Актом перегляду відеозаписів портативного відеореєстратора БПОП від 08.02.2024 підтверджується та обставина, що 08.02.2024 в актовому залі будівлі БПОП ГУНП наказ ГУНП від 08.02.2024 №288 "Про відрядження працівників ГУНП" був доведений до відома присутніх поліцейських підрозділу, у тому числі й до відома присутнього старший сержант поліції ОСОБА_1 .

Однак старший сержант поліції ОСОБА_1 відмовилися виконувати цей наказ через сімейні обставини (а.с. 110-111).

З метою з`ясування обставин, зазначених у доповідній записці командира БПОП ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 , а також перевірки відомостей щодо порушення вимог службової дисципліни поліцейськими ГУНП, наказом ГУНП від 08.02.2024 №135 призначено службове розслідування (а.с. 107).

Суд зауважує, що позивач з приводу правомірності наказу ГУНП від 08.02.2024 №135 "Про призначення та проведення службового розслідування", як і з приводу складу комісії, жодних зауважень не висловлював, відводів складу комісії не заявляв.

Матеріалами справи підтверджується обставина того, що у ході проведення службового розслідування безпосередньо у старшого сержанта поліції ОСОБА_1 відбиралися пояснення з приводу його відмови від виконання наказу від 08.02.2024 №288.

Відтак, аргументи позивача з приводу того, що йому не повідомлялося про проведення службового розслідування та ним не надавалися пояснення в межах проведеного службового розслідування не відповідають дійним обставинам справи.

Так, за змістом письмового пояснення, наданого ОСОБА_1 08.02.2024, останній відмовився від виконання наказу від 08.02.2024 №288 у зв`язку із сімейними обставинами, а саме - хворобами його батька та старенької бабусі, а також у зв`язку із наявністю у нього самого протипоказань за станом здоров`я (тромбоз та варикоз кінцівок), які на даний час він не має змоги усунути, аби їх не було, він би був готовий виконати наказ (а.с. 114-115).

Разом з тим, матеріали службового розслідування, як і матеріали цієї адміністративної справи не містять жодних документальних доказів, які б підтверджували дійсну наявність обставин, зазначених ОСОБА_1 у його письмових поясненнях від 08.02.2024.

Також суд відмічає, що позивач проходив службу у батальйоні поліції особливого призначення на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) БПОП ГУНП.

Наказом МВС України від 04.12.2017 №987 затверджено Положення про підрозділи поліції особливого призначення, відповідно до розділу ІІ якого до завдань таких підрозділів серед іншого віднесено участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.

Відповідно до підпунктів 9-11 пункту 1 розділу ІІІ цього ж Положення, відповідно до покладених завдань підрозділи беруть участь у забезпеченні відповідно до законодавства правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості; можуть брати участь за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, в обороні України відповідно до Закону України Про оборону України шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану та 60 днів після цього; можуть здійснювати у взаємодії із Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями під час дії воєнного стану та 60 днів після цього.

Таким чином, забезпечення правового режиму воєнного стану, участь в обороні України шляхом безпосереднього ведення бойових дій, боротьба з диверсійно-розвідувальними силами агресора є безпосередніми завданнями підрозділів поліції особливого призначення, у тому числі і БПОП ГУНП.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.

У спірному випадку позивач про неможливість виконати наказ саме з наведених у законі підстав та у встановленому порядку уповноваженого керівника не повідомляв.

Відповідно до частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відтак, на переконання суду, у спірному випадку начальником ГУНП незважаючи на позитивну характеристику старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , наявність у нього відзнак та відсутність дисциплінарних стягнень, але враховуючи факт вчинення дисциплінарного проступку в умовах воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією проти України у вигляді відмови від виконання наказу керівництва, обґрунтовано прийняті спірні накази про накладення на позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення та звільнення останнього зі служби в поліції.

Резюмуючи викладене та враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд доходить до висновку про те, що приймаючи наказ №74 о/с від 14.02.2024 в частині звільнення позивача зі служби в поліції та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився на момент звільнення, а також наказ №313 від 12.02.2024 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у тому числі нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки вимоги щодо скасування вищезазначених наказів є основними вимогами адміністративного позову, то за відсутності підстав для задоволення основних вимог, відсутні й підстави для задоволення усіх похідних вимог цього позову, а саме - щодо поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді поліцейського взводу №2 роти №2 (швидкого реагування) батальйону поліції особливого призначення, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

З огляду на викладене суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із заявлених до відшкодування позивачем, але не підтверджених витрат на правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області (; вул. Матвійчука Юліана, буд. 83, м. Полтава, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун