Справа № 400/5359/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 р. № 400/5359/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , , АДРЕСА_1
до відповідачаОфісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011,
провизнання дій протиправними; стягнення 271 033,20 грн,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора (далі-відповідач) з такою прохальною частиною:

« 1. Витребувати із Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ) розрахунок перерахунку вислуги років за період 05.01.2016 по 19.06.2017 року ОСОБА_1 та підтверджуючи документи щодо розміру виплати надбавки за вислугу років і платіжні відомості із зазначенням дати розрахунку відповідно до рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 року у справі №400/10724/21.

2. Визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 в день виключення із списків особового складу військової прокуратури Донецького гарнізону (12.06.2017) в повному обсязі -надбавки за вислугу років за період 05.01.2016 по 19.06.2017 року.

3. Стягнути із Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні - середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 12.06.2017 по день фактичного розрахунку (11.05.2023) за 6 місяців, що становить 271 033,20 грн.»

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з листопада 2015 року до червня 2017 року проходив службу на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону. При виключенні позивача зі списків особового складу військової прокуратури Донецького гарнізону та всіх видів забезпечення у червні 2017 року повний розрахунок із виплатою усіх сум, що належали йому при виключенні із списків, зокрема надбавки за вислугу років, не проведено. 10.09.2020 наказом військового прокурора об`єднаних сил № 571 у зв`язку із скороченням штатів та проведенням організаційних заходів позивача звільнено з посади заступника начальника відділу військової прокуратури об`єднаних сил та виключено зі списків особового складу та органів прокуратури. Позивач вказує, що при цьому надбавка за вислугу років йому виплачена не була. 15.12.2022 Миколаївським окружним адміністративним судом задоволений позов ОСОБА_1 у справі №400/10724/21 до Офісу Генерального прокурора. На виконання рішення суду у справі №400/10724/21 Офіс Генерального прокурора 11.05.2023 здійснив позивачу перерахунок та сплатив недораховані кошти у розмірі 11 827,53 грн. Позивач вказує, що, ураховуючи несвоєчасне проведення відповідачем з 12.06.2017 до 11.05.2023 виплат вказаної надбавки за вислугу років, позивач набув право на стягнення в судовому порядку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що на момент звільнення позивача з посади з 10.09.2020, рішення судів у справі № 400/10724/21 (справа про виплату надбавки за вислуги років за період з 05.01.2016 до 19.06.2017) ухвалені не були, оскільки Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення лише 15.12.2022, яке у подальшому залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023. Вказане, на думку відповідача, унеможливлює виникнення у нього обов`язку виплатити позивачу при звільненні надбавку за вислугу років за період з 05.01.2016 до 19.06.2017 відповідно до судових рішень у справі 400/10724/21, оскільки на момент його звільнення вказані рішення судів не існували.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

02.02.2005 позивачем укладено з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та відряджено до Генеральної прокуратури України.

У період з 04.11.2015 до 19.06.2017 позивач проходив службу на посаді заступника прокурора у військовій прокуратурі Донецького гарнізону, яка підпорядковувалась військовій прокуратурі сил антитерористичної операції.

Ці обставини установлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 400/10724/21, яка набрала законної сили, тому, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не потребують доказування.

Наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора України від 04.11.2015 № 513-вк позивач призначений заступником військового прокурора Донецького гарнізону.

З 19.06.2017 наказом Генерального прокурора України позивач був увільнений з посади заступника військового прокурора Донецького гарнізону та призначений заступником військового прокурора Миколаївського гарнізону Південного регіону України.

Рішенням від 15.12.2022 у справі № 400/10724/21 Миколаївський окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Офісу Генерального прокурора з ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у період з 05.01.2016 до 19.06.2017 грошового забезпечення із застосуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури»; зобов`язав Офіс Генерального прокурора здійснити перерахунок належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.01.2016 до 19.06.2017 з урахуванням приписів та періоду дії постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказів Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та від № 260 та виплатити різницю між фактично отриманим та належним після перерахунку до сплати грошовим забезпеченням.

Постановою від 23.03.2023 у справі № 400/10724/21 П`ятий апеляційний адміністративний суд змінив рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.12.2022, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення в такій редакції: «Визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора, що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 у період з 05.01.2016 року по 19.06.2017 року грошового забезпечення із застосуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури»», в іншій частині рішення суду залишив без змін.

На виконання зазначених вище судових рішень відповідач 11.05.2023 виплатив позивачу 11 827,53 грн, що сторонами визнається і підтверджується копією платіжної інструкції від 10.05.2023 № 1696.

Одночасно з виплатою зазначеної суми відповідач не нарахував і не виплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 39 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII „Про прокуратуру (далі - Закон № 1697-VII) в редакції, чинній на 19.06.2017, посада заступника військового прокурора Донецького гарнізону, яку позивач обіймав до 19.06.2017, була адміністративною посадою.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 1697-VII, звільнення прокурора з адміністративної посади чи припинення його повноважень на адміністративній посаді, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, не припиняє його повноважень прокурора.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 400/10724/21 встановлено, що службу в органах прокуратури України позивач безперервно проходив з квітня 2003 року до 10.09.2020.

Тобто 19.06.2017 не було днем його звільнення.

З 19.06.2017 позивач не був звільнений з військової служби та продовжував її проходити.

Як вказано вище, з 19.06.2017 позивач був призначений заступником військового прокурора Миколаївського гарнізону Південного регіону України.

Оскільки статті 116-117 КЗпП України виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку пов`язують саме із звільненням, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки 19.06.2017 позивача не було звільнено ані з військової служби, ані з органів прокуратури.

На підставі вищенаведеного в задоволенні позову належить відмовити.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, 00034051) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна