Справа № 480/3785/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2024 року Справа № 480/3785/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3785/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), третя особа - військова частина НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати рішення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України) про відмову в задоволенні заяви позивача від 08.02.2024, що оформлене листом від 26.02.2024 протиправним;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України) повторно розглянути заяву позивача від 08.02.2024 та задовольнити її.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, ОСОБА_1 у період з 06.12.2001 по 18.08.2023 проходив військову службу за контрактом в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника НОМЕР_2 ПРИКЗ ДПС України № 719-ОС припинено контракт та виключено зі списків особового складу військової частини штаб-сержанта ОСОБА_1 .
Від початку повномасштабного вторгнення збройних формувань російської федерації на територію України позивач залучався командуванням до виконання завдань із здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії військових формувань російської федерації на території Сумської області, зокрема на території населеного пункту Шалигине.
У зв`язку з цим, позивачем подано відповідачу заяву 08.02.2024 про перерахунок та виплату належного йому грошового забезпечення за період серпня, вересня та листопада 2022 року.
На запит представника позивача відповідач листом від 26.02.2024 пояснив, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям ДПСУ здійснюється у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, наказів АДПСУ № 392-АГ від 30.07.2022 "Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" та зазначив, що заборгованість з виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 відсутня.
Вважаючи рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви позивача необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 14.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначає, що абзацами 2 пунктів 1 Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Враховуючи, що за результатами проведення перевірки рапортів начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", на підставі бойових розпоряджень, журналів бойових дій, а також фактичного виконання службових завдань відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", факт участі вищевказаного підрозділу у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримані збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період серпень, вересень та листопад 2022 року - частково знайшов свого підтвердження, а тому на підставі наказів № 572-ОС від 07.09.2022 та № 656-ОС від 09.09.2022, позивачу було виплачено 4516,13 гривень та 4566,67 гривень за 2 календарних днів серпня та вересня 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідач зазначає, що позиція позивача зводиться до того, що він має право на отримання збільшеної додаткової винагороди у зв`язку з тим, що проходить військову службу в районі ведення бойових дій під час воєнного стану. Проте така позиція суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 168, яка передбачає виплату додаткової винагороди не за проходження військової служби, а за безпосередню участь в бойових діях.
При цьому, позивач не тільки не надав будь яких доказів своєї безпосередньої участі в бойових діях, а й не повідомив суд першої інстанції про конкретні бойові завдання, які нібито виконував позивач. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 06.12.2001 по 18.08.2023 проходив військову службу за контрактом в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника НОМЕР_2 ПРИКЗ ДПС України № 719-ОС припинено контракт та виключено зі списків особового складу військової частини штаб-сержанта ОСОБА_1 .
Позивач у позовній заяві вказує, що у періоди: з 01.08.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, безпосередньо приймав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Позивачем подано відповідачу заяву від 08.02.2024 про перерахунок та виплату належного йому грошового забезпечення за період серпня, вересня та листопада 2022 року.
На заяву представника позивача відповідач листом від 26.02.2024 повідомив про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям ДПСУ здійснюється у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, наказів АДПСУ № 392-АГ від 30.07.2022 "Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" та зазначив, що заборгованість з виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 відсутня. Відповідно до Закону Країни "Про звернення громадян" роз`яснено, що за результатами розгляду звернення, згідно з вимогами Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_2 має право на оскарження прийнятого рішення.
Вважаючи рішення відповідача про відмову у задоволенні заяви позивача необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Із ухвал Сумського окружного суду по справах № 480/2105/24 від 22.03.2024 і 480/2328/24 від 09.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовами до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України), третя особа - військова частина НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України), яка полягає у нездійсненні перерахунку та виплати додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 за заявою ОСОБА_1 від 08.02.2024 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з урахуванням проведених виплат за цей період.
Однак позовну заяву 22.03.2024 було повернуто в зв`язку з тим, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
28.03.2024 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України), третя особа - військова частина НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України) було залишено без руху в зв`язку з пропуском строку звернення до суду та надано термін для усунення недоліків позовної заяви, а 09.04.0224 позовну заяву було повернуто в зв`язку з поданням заяви представником позивача ОСОБА_1 про відкликання.
Із копії відповіді на звернення позивача від 14.02.2024 до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (а.с. 8) слідує, що позивач подавав до відповідача в порядку Закону України "Про звернення громадян" звернення, яке було зареєстроване відповідачем, і вирішено, відповідно вимог цього Закону.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Згідно ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону визначені обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Згідно з ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що згідно з листом від 26.02.2024 позивачу було надано відповідь на його заяву від 08.02.2024.

На зазначену вище заяву позивача, відповідачем у відповідності до вимог статті 20 Закону України "Про звернення громадян" розглянуто та листом від 26.02.2024 надано обґрунтовану відповідь.

Враховуючи викладене, під час опрацювання звернення позивача, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України "Про звернення громадян".

Суд також звертає увагу позивача, що надання обґрунтувань є оціночним поняттям, а тому враховуючи надання відповіді позивачу на подану заяву в даному випадку відсутня її протиправність.

Позивачем не надано доказів реального порушення своїх прав та інтересів, а лише висловлено особисту незгоду зі змістом відповіді, викладеної у листі відповідача від 26.02.2024.

Незгода з позицією, викладеною у відповіді на заяву позивача, не може свідчити про порушення вимог Закону України "Про звернення громадян".

Той факт, що зміст роз`яснень, на думку позивача, не забезпечив поновлення порушених, на його думку, прав, не свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, допущену ним під час розгляду звернення.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 № 814/2467/17.

Відтак, відповідач не порушив прав позивача при вирішенні його заяви, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", тому немає підстав для визнати рішення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України) про відмову в задоволенні заяви позивача від 08.02.2024, що оформлене листом від 26.02.2024 протиправним та підстав для задоволення зобов`язальних вимог позивача, які є похідними.

Отже, за відсутності реальних порушених прав та інтересів в суду немає необхідності здійснення відновлення порушених прав та інтересів особи, яка звертається з відповідним позовом до суду, оскільки звернення позивача розглянуто відповідачем відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), третя особа - військова частина НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал