Справа № 213/2038/24
Суддя: Мазуренко В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2038/24
Номер провадження 2-а/213/9/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ткаченко О.І., представника відповідачів ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.04.2024 відповідачем відносно позивача була винесена постанова № 247 за справою про адміністративне правопорушення від 23.04.2024, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн. Як вказано у оскаржуваній Постанові позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, зокрема, під час перевірки даних було встановлено, що позивач порушив п.п.8 та 10 п.1 Додатку 2 до Постанови КМУ від 30.12.2022 № 1487. З зазначеною постановою позивач незгодний та вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що працює у ПАТ НАК Укренерго на посаді Електрослюсар, та в 2024 році змінили назву посади на Муляр 4 розряду, зазначає що місце роботи не змінилось. Зазначив, що 24.02.2024р. позивач з`явився до відповідача, пройшов ВЛК, тобто вважає що звіряв свої персональні дані, пройшовши ВЛК був визнаний придатним до військової служби. Зазначав, що є заброньованим.

Просив суд визнати дії відповідача незаконними, скасувати постанову №247 за справою про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

10.05.2024р. позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження у справі.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_2 надано Відзив на позов, відповідно до якого позивач є резервістом, та протягом 7 днів не повідомив відповідача про зміну посади. Так з відповідей Мінекономіки від 27.06.2023р. та 28.11.2023р. було відомо що позивач працює Електрослюсарем з ремонту устаткування розподільчих пристроїв, але з листа від 29.04.2024р. встановлено що позивач працює вже на посаді Муляр 4 розряду, тобто вважають, що позивач допустив порушення, вчасно не повідомивши про зміну посади. Вважають постанову обґрунтованою. Просили відмовити у позові.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилались на обставини викладені в позові.

Представник відповідачів просила відмовити у позові, посилалась на обставини викладені у відзиві. Зазначила, що позивач був зобов`язаний повідомляти про зміну посади, але цього у передбачені терміни не зробив, тому спірна постанова є обґрунтованою. Щодо неповідомлення про зміни у стані здоров`я позивачем, про що вказано у спірній постанові, пояснень не надала.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.04.2024 року Постановою № 247 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_4 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що позивач порушив пп.10 п.1 та пп.8 п.1 Правил військового обліку зазначених у Додатку 2 до Порядку ведення військового обліку, який затверджений ПКМУ від 30.12.2022р. №1487, а саме не звіряв свої персональні дані з даними ІНФОРМАЦІЯ_2 та особисто в 7-денний термін не повідомив про зміну посади та місця роботи, й про зміни в стані здоров`я, чим вчинив правопорушення за ч.2 ст 210 КУпАП. Накладено стягнення 1000 грн. (а.с.12).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а саме: накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.10 п.1 та пп.8 п.1 Правил військового обліку зазначених у Додатку 2 до Порядку ведення військового обліку, який затверджений ПКМУ від 30.12.2022р. №1487, Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

Відповідно до ст. 7 ЗУ Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи); відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Так в Постанові №247 вказано, що позивач не звіряв свої персональні дані з даними відповідача та особисто в 7-денний термін не повідомляв про зміну посади та місця роботи. В той же час в постанові не вказано докази зміни посади, коли це відбулось та кінцевий термін такого повідомлення. В судовому засіданні позивач вказав, що місце роботи не змінював. До відзиву відповідачем не надано доказів, що б давали суду підстави вважати, що позивачем було допущено порушення вказаного терміну. Доказів коли позивачем було змінено посаду суду не надано, в спірній постанові посилання на таке відсутнє. Крім того, в постанові наявне посилання, що позивач не повідомив відповідача про зміни в стані здоров`я. Що мається на увазі під цим порушенням, представник відповідачів пояснити не змогла. Постанова в даній частині також не містить аргументації, посилання на докази та їх оцінки. В судовому засіданні позивач зазначав, що пройшов ВЛК та визнаний придатним, представник відповідача дане не оспорювала. Також позивачем вказано, що він є заброньованим, та представник відповідача підтверджувала право позивача на даний час на відстрочку від призову.

Інші надані документи підтверджують місце роботи позивача у ПАТ НЕК Укренерго, але не дають можливості встановити коли було позивачем змінено посаду, не підтверджують зміну місця роботи, та не підтверджують неповідомлення позивачем відповідача про зміну стану здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч.2 ст.210 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем. Копію протоколу також не надано. Сам текст спірної постанови не містить посилання на докази, їх оцінки, та точного формулювання порушення із зазначенням дат їх вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, коли позивач змінив посаду, для того щоб було можливо визначити чи дійсно пропущено терміни повідомлення відповідача; необґрунтовано вказано що змінив місце роботи, доказів чого не надано та позивач це заперечував; також недоведено, що позивач не повідомив відповідача про зміни в стані здоров`я.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши подані сторонами докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати Постанову №247 від 23.04.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Дата складання повного тексту рішення 11.06.2024р.

Суддя: В. В. Мазуренко