Справа № 682/1142/24
Суддя: Мотонок Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1142/24
Провадження № 2-а/682/11/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мотонок Т.Я.,

з участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

представника відповідача Гладкостюк С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута справу № 682/1142/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, поліцейського Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Савчука Вадима Ігоровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

23.04.2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, поліцейського Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Савчука В.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EHA № 1927241 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова складена з грубим порушенням норм чинного законодавства, обставини справи викладені в постанові не відповідають дійсності і підлягає скасуванню.

Так, дійсно 16.04.2024 р. він керував транспортним засобом BYD SONG PLUS EV FLAGSHIP PLUS, д.н.з. НОМЕР_1 , автодорога Н-25 274 км в напрямку м. Славута, на перехресті із круговим рухом, включив правий показчик повороту і звернув з кругового перехрестя в напрямку м. Шепетівка. Після зїзду з перехрестя позивача зупинив поліцейський і зазначив, що він порушив ПДР, а саме не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку праворуч при з`їзді із перехрестя чим порушив п. 9.2.6 ПДР, порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Позивач заперечив щодо порушення ним правил дорожнього руху та заявив про надання доказів порушення. Поліцейський завів позивача до приміщення стаціонарного посту, де йому показали відео його проїзду перехрестя. На зауваження, що на відео чітко видно з`їзд автомобіля праворуч з включеним покажчиком правого повороту, поліцейський не відреагував і виніс постанову про притягнення позивача до відповідальності.

За таких обставин позивач звернувся до суду та просив скасувати постанову серії ЕНА № 1927241 від 16.04.2024 та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 23.04.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 02.05.2024 о 08 год. 30 хв.

29.04.2024 до суду надійшов відзив на позов від ГУНП в Хмельницькій області, в якому представник відповідача вказує на правомірність дій поліцейського при винесенні постанови. Так, згідно відзиву, ОСОБА_2 16 квітня 2024 року о 18 год. 40 хв. всупереч нормам ПДР, керуючи автомобілем BYD SONGPLUS EVFLAGSHIP д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі Н-25 2/4 проігнорував вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, а саме не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Підтвердженням вчинення адміністративного проступку ОСОБА_2 є відеофіксація з місця вчинення адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що позивачем було допущено порушення вимог правил дорожнього руху. З відео чітко вбачається, що позивач під час керування транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом, та ввімкнув його тільки після вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Одночасно, слід вказати, що не відповідає дійсності твердження позивача, про те, що на пред`явленій відеофіксації вбачається, він подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. При складанні процесуального документа, поліцейським ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_1 вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та ЗУ «Про національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності. За таких обставин представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

02.05.2024 до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_2 про розгляд даної справи в судовому засіданні із викликом сторін, оскільки він має намір надати особисті пояснення по суті справи.

Ухвалою суду від 02.05.2024 клопотання позивача задоволено, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін на 16.05.2024.

16.05.2024 в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 повністю підтримав заявлений позов, крім того зазначив, що на місці події його ознайомили з іншим відеофайлом фіксації події, який було зроблено із стаціонарного блокпоста, а не з нагрудної камери працівника поліції, що достовірно відомо поліцейському ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Савчуку В.І.

З врахування даних обставин, з метою повного, об"єктивного та всебічного розгляду даної справи судове засідання було відкладено, визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача надати відеозапис з місця вчинення правопорушення.

05.06.2024 в судове засідання з`явились представник ГУНП в Хмельницькій області Гладкостюк С.В. та поліцейський Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Савчук В.І.

Позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, 05.06.2024 року до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача Гладкостюк С.В. в судовому засіданні підтримала доводи, висловлені у відзиві на позов. Зауважила, що поліцейським при винесені спірної постанови було дотримано норм законодавства щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому підстав для скасування постанови представник відповідача не вбачає. Стосовно відео, доданого до клопотання про долучення доказів від 23.05.2024 року, представник відповідача зазначила, що таке не стосується розгляду справи, оскільки вказана камера відеоспостереження направлена на інший відрізок дороги, тому рух авто позивача на даному відео не зафіксовано. Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 є відеофіксація з нагрудної камери, яке вже долучено та оглянуто в судовому засіданні 16.05.2024 року. З відео чітко вбачається, що позивачем було допущено порушення вимог правил дорожнього руху, оскільки позивач під час керування транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом, та ввімкнув його тільки після вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Тому в задоволенні позову просила відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що при виконанні службових обов`язків 16.04.2024 він виявив, що водій авто BYD SONGPLUS не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом, у зв`язку із чим ним було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_2 заперечував свою винуватість у вчиненні правопорушення, тому йому в приміщенні блок-поста, що розташований поряд із перехрестям, на стаціонарному комп`ютері було продемонстровано відео з нагрудної боді-камери, де було зафіксовано порушення. ОСОБА_2 із порушенням не погоджувався, надав письмові пояснення стосовно обставин справи. Вважає, що ним дотримано всіх вимог щодо фіксації правопорушення та оформлення постанови про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Тому, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Верховний Суд у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, з оспорюваної постанови серії ЕНА № 1927241 вбачається, що 16.04.2024 о 18 год. 40 хв. на автодорозі Н-25 274 кілометр водій ОСОБА_2 , керуючи т/з, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом, чим порушив п. 9.2.б ПДР порушення попереджувальних сигналів перед перестоюванням, поворотом, розворотом. Вказані дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 9.2.б ПДР, в порушенні якого звинувачується ОСОБА_2 , водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно, незалежно від місця виконання маневру, наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Подання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Вказане правило є безумовним для всіх учасників дорожнього руху і спрямоване на уникнення аварійних ситуацій на дорозі.

Таким чином, відповідно до Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом, повинен був завчасно ввімкнути світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 не погоджувався із вчиненим порушення, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що світловий покажчик увімкнув.

В свою чергу, до матеріалів справи відповідачем ГУНП в Хмельницькій області додано матеріали відеофіксації подій, які мали місце 16.04.2024, які були досліджені судом під час розгляду справи 16.05.2024 року. Так, додані відеофайли з боді-камери поліцейського повністю спростовують аргументи позивача, висловлені в позовній заяві. На відео чітко зафіксовано, що позивач ОСОБА_2 , керуючи належним йому т/з, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді із перехрестя із круговим рухом.

Окрім того, відеофайлами підтверджено, що поліцейським чітко було дотримано процедуру винесення постанови про адміністративне правопорушення, в тому числі повідомлено про здійснення відеофіксації та роз`яснено ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Дослідження відеофайлів, доданих до клопотання про долученння доказів від 23.05.2024 представником відповідача, було визнано судом недоцільним, оскільки, як зазначила представник відповідача, камера відеоспостереження направлена на іншу частину дороги, тому дане відео не має значення для розгляду справи, так як на ньому не зафіксовано рух авто позивача.

Отже, позивачем до суду не надано жодного доказу в обґрунтування доводів позовної заяви та спростування фактів вказаних в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EHA № 1927241.

Таким чином суд приходить до висновку, що дії працівників поліції відповідають вимогам Правил дорожнього руху, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладене правомірно.

Отже, підстав для скасування спірної постанови суд не вбачає.

За вищевказаних обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 77, 242-246, 268, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено: 12.06.2024.

Суддя Мотонок Т.Я.