Справа № 280/3566/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 червня 2024 року Справа № 280/3566/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 225 462 гривні 01 копійку під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.01.2024 №30 молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що з 31.01.2023 не надав жодних документів, які б підтверджували факт перебування на стаціонарному лікуванні. Зазначає, що молодший сержант ОСОБА_1 з 31.01.2023 по 02.02.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у 7 ПХГ 65 ВМГ КНП ЦПЛ (м. Барвінкове). З 03.02.2023 по 07.02.2023 знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 . З 07.02.2023 по 27.02.2023 знаходився на лікуванні у ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології». Завершивши лікування молодший сержант ОСОБА_1 28.02.2023 до військової частини НОМЕР_1 не прибув та по день складання позовної заяви знаходиться поза межами військової частини НОМЕР_1 без законних на те підстав, оскільки не надав жодних підтверджуючих документів про перебування на лікуванні, тобто вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби. Позивач вказує на те, що за час незаконної відсутності, поза межами військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 22.03.2024 №4230 отримав грошове забезпечення в розмірі 225 462,01 грн, на яке він не мав права, оскільки відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Позивач зазначає, що оскільки виплата грошового забезпечення відповідачу за зазначений період відбулась через недобросовісні дії відповідача, то наявні підстави для стягнення з нього безпідставно отриманих грошових коштів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику сторін.

Від відповідача до суду клопотань, пояснень, відзиву на позовну заяву не надходило.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.08.2022 №228 молодший сержант ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначений командиром 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2023 №34 молодший сержант ОСОБА_1 30.01.2023 отримав поранення під час виконання бойового завдання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2023 №144 молодший сержант ОСОБА_1 , зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.01.2024 №30 молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що 30.01.2023 після отриманого поранення був евакуйований до Краматорської МЛ №2, за весь період ймовірного лікування не надав жодних документів, які б підтверджували факт його госпіталізації та перебування на стаціонарному лікуванні. Зважаючи на те, що медичний пункт 1 аеромобільного батальйону не володіє жодною інформацією про подальшу госпіталізацію військовослужбовця, з урахуванням відсутності зв`язку з військовослужбовцем та не встановленого факту перебування на лікуванні, молодшого сержанта ОСОБА_1 доцільно вважати таким, що з 31.01.2023 відсутній на військовій службі без поважних причин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.01.2024 №279 призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу молодшого сержанта ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 з 31.01.2023 по 02.02.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у 7 ПХГ 65 ВМГ КНП ЦПЛ (м. Барвінкове). З 03.02.2023 по 07.02.2023 знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 . З 07.02.2023 по 27.02.2023 знаходився на лікуванні у ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології.

За результатами проведеного службового розслідування, факт самовільного залишення дислокації підрозділу та не прибуття з лікування підтверджено.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.03.2024 Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу молодшого сержанта ОСОБА_1 , за порушення військової дисципліни, а саме за відсутність на військовій слжубі без поважних причин з 28.02.2023 по теперешній час, молодшому сержанту військової служби призваному під час мобілізації ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Занесено 225462 гривні 01 копійку до Книги нестач військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки від 22.03.2024 №4230 переплати грошового забезпечення, незаконне перерахування на картковий рахунок грошових коштів молодшому сержанту ОСОБА_1 становить в період з лютого 2023 року по січень 2024 року 225 462,01 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем безпідставно набуто грошові кошти в розмірі 225 462, 01 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби, звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно пункту 9 Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до пункту 12 Порядку №260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Натомість, згідно пункту 15 Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 31.01.2023 по 02.02.2023 відповідач дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у 7 ПХГ 65 ВМГ КНП ЦПЛ (м.Барвінкове). З 03.02.2023 по 07.02.2023 знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 . З 07.02.2023 по 27.02.2023 знаходився на лікуванні у ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології.

Разом з тим, з 28.02.2023 відповідач мав прибути до Військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, проте не прибув, а відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення в силу положень пункту 15 Порядку №260.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Судом установлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі з 28.02.2023 без поважних причин, проте продовжував отримувати грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ) безпідставно набуті ним грошові кошти в розмірі 225 462, 01 грн (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривнi 01 копійку) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова