Справа № 520/10508/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р. Справа № 520/10508/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/10508/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській обл.) в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення 01.01.2016.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 76% грошового забезпечення з 01.01.2016, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл. на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення 01.01.2016.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 76% грошового забезпечення з 01.01.2016, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл. на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 858 грн 88 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Харківській обл., як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Повідомив, що до 01.01.2016 основний розмір пенсії позивача складав 76% грошового забезпечення. З 01.01.2016 пенсію позивача перераховано відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова №103).

У березні 2023 року ГУ ПФУ в Харківській обл., на виконання судового рішення по справі № 520/9392/22, перерахувало пенсію позивача та обчислило пенсію позивача виходячи з 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зазначив, що відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014, що діє на час виникнення права на перерахунок) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. У зазначеній редакції положення Закону №2262-ХІІ були застосовані відповідачем при обчислені розміру пенсії позивачу при її перерахунку з 01.01.2018.

Звертає увагу, що розмір пенсії позивача після проведених перерахунків збільшився, таким чином умови його пенсійного забезпечення не погіршилися, позаяк відповідачем не було вчинено, спрямованих на зменшення його розміру у порівнянні з попереднім розміром пенсії.

Вважає передчасним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат.

Також апелянт вважає, що частина позовних вимог знаходиться за межами передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячного строку звернення до суду.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській обл. як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських" позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016.

Державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області склало та видало позивачеві довідку від 22.07.2021 №33/41-2571 про розмір грошового забезпечення, в якій вказано основні та додаткові види грошового забезпечення за листопад 2019 року згідно з постановою КМУ № 988, за прирівняною посадою поліцейського. У примітці цієї довідки вказано, що вона складена враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/12704/18 (набрало законної сили 19.11.2019) та постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 у зразковій справі №160/8324/19.

Представник позивача звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Харківській обл. про здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2019, на підставі оновленої довідки виданої Державною установою "Територіальним медичним об`єднанням Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" № 33/41-49 від 22.07.2021.

Листом від 05.08.2021 пенсійним органом повідомлено позивачу про відсутність підстав для здійснення даного перерахунку.

Позивач не погодився з такою відповіддю та оскаржив її у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 р. по справі № 520/9392/22 позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл. щодо відмови у проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, згідно оновленої довідки від 22.07.2021 №33/41-2571, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 793 грн 92 коп за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл..

На виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача згідно оновленої довідки Державної установи "Територіальним медичним об`єднанням Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області"від 22.07.2021 №33/41-2571, виходячи з 70 % грошового забезпечення.

Позивач не погодився зі зменшенням відсоткового значення грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно зменшено відсоткове значення основного розміру пенсії позивача з 76% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Колегія суддів частково погоджується такими з висновками суду першої інстанції та зазначає.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській обл. в частині зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача з 76% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 76% сум грошового забезпечення з 01.01.2016, колегія суддів зазначає.

Статтею 13 Закону № 2262-ХІІ визначено розміри пенсій за вислугу років.

08.07.2011 прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч.2 ст. 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч.2 ст. 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Згідно п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

За таких обставин, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2019 по справі №240/5401/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з довідки ГУ ПФУ в Харківській обл. №2000-0203-8/47524 від 13.04.2023 розмір пенсії позивача станом до 01.01.2016 складав 76% грошового забезпечення.

Розмір пенсії позивача станом на 01.01.2016 склав 70% грошового забезпечення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 76% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016 та наявності підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 76% сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат, суд зазначає наступне.

Судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що на момент розгляду даної справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 640/5248/19 скасовано постанову КМ України № 649, рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, підстав для застосування відповідачем визначеного вказаною постановою порядку виконання судового рішення у даній справі немає.

Інших нормативно-правових актів, застосування яких, на думку позивача, може призвести до обмеження чи порушення його права у зв`язку з наданням такими актами боржнику можливості для відстрочення виплат, позивачем не зазначено.

Отже, вимоги позову щодо зобов`язання відповідача виплатити різницю пенсії без відстрочки платежу, не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість.

Одночасно при вирішенні даних вимог позивача, суд відмовляє в задоволенні вимог в частині виплати перерахованої пенсії на майбутнє, з огляду на таке.

Предметом розгляду в даній справі є відмова пенсійного органу від здійснення перерахунку пенсії позивача в розмірі 82% з 01.01.2016 та, відповідно, зобов`язання провести правильний перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016.

Отже, на момент розгляду справи перерахунок пенсії не проведений, правовідносини між сторонами в частині невиплати перерахованої пенсії в майбутньому не виникли.

З огляду на те, що захисту підлягає порушене право, за встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання виплачувати перераховану пенсію позивачу, заявлених на майбутнє, як передчасних.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, то такі є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду 08.05.2023 з оскарженням дій ГУ ПФУ в Харківській обл., вчинених ним у березні 2023 року, на виконання судового рішення по справі № 520/9392/22, тобто, позивач звернувся до суду у двомісячний строк з моменту, коли міг дізнатися про порушення своїх прав, а тому відсутні підстави вважати, що ним пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного та на підставі ч. 1 ст. 317 КАСУ колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Харківській обл. підлягає частковому задоволенню, а рішення суду І інстанції скасуванню в чати сні задоволених позовних вимог про здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат, з ухваленням у цій частині постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині залишено без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року по справі №520/10508/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 без використання при такій виплаті постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення виплат з урахуванням проведених виплат.

Ухвалити постанову, якою у скасованій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року по справі №520/10508/23 - залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін