Справа № 520/11913/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 червня 2024 року Справа № 520/11913/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 )до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_5 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації та направлення до військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

2. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) №191 від 03.04.2024 в частині направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .

3. Скасувати наказ Командира Військової частини НОМЕР_5 від 11.04.2024 №102 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 на посаду курсанта навчальної роти, солдата ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Командира Військової частини НОМЕР_5 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_5 військовослужбовця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 10.04.2024 був затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлений до будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Під час затримання ОСОБА_1 повідомив представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має право на відстрочку згідно із статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із тим, що він є студентом-аспірантом, денної форми навчання Науково-дослідного інституту публічного права. 11.04.2024 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 , призначений на посаду курсанта навчальної роти, а також визнаний таким, що з 11.04.2024 прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 102 від 11.04.2024. Відповідно до змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 102 від 11.04.2024, зазначений наказ виданий на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) №191 від 03.04.2024. 27.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_5 з рапортом в якому зазначив, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації з посиланням на відповідні норми законодавства та просив оформити йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До зазначеного вище рапорту від 27.04.2024 було долучено довідку №3/1144 від24.04.2024, витяг з наказу про зарахування на навчання №171 від 05.05.2023, копію договору про підготовку аспіранта від 05.05.2023, копію паспорту та ідентифікаційного коду. За результатами розгляду зазначеного вище рапорту листом від 30.04.2024 за вих. №1442 командир військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_1 було відмовлено у його задоволенні з посиланням та ту обставину, що вирішення питання щодо оформлення відстрочки військовозобов`язаних покладено на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. На час надання відповіді ОСОБА_1 є не військовозобов`язаним, а військовослужбовцем Збройних сил України.

Враховуючи, що дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 є явно протиправними, наслідком яких

стало прийняття рішення про мобілізацію ОСОБА_1 , а також наказів про зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 , позивач був вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 06.05.2024 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно зі змістом якої уповноважений представник позивача просив Харківський окружний адміністративний суд:

- заборонити командиру та уповноваженим посадовим особам Військової частини НОМЕР_3 , а також будь-яким іншим посадовим особам Сухопутних військ Збройних сил України вчиняти дії щодо переміщення (направлення) ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі № 520/11913/24;

- заборонити командиру та уповноваженим посадовим особам Військової частини НОМЕР_5 , а також будь-яким іншим посадовим особам Сухопутних військ Збройних сил України, вчиняти дії щодо переміщення (направлення) ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі № 520/11913/24.

Ухвалою від 06.05.2024 року заяву адвоката Фадєєва Олександра Павловича, представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову по справі №520/11913/24 було задоволено частково.

В порядку забезпечення адміністративного позову заборонено командиру та уповноваженим посадовим особам Військової частини НОМЕР_3 вчиняти дії щодо переміщення (направлення) ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі № 520/11913/24.

В порядку забезпечення адміністративного позову заборонено командиру та уповноваженим посадовим особам Військової частини НОМЕР_5 , вчиняти дії щодо переміщення (направлення) ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у справі № 520/11913/24.

Відповідач Військова частина НОМЕР_3 подав до Харківського окружног8о адміністративного суду відзив, в якому зазначив, що діяв відповідно до законодавства та в межах своїх повноважень, а позовні вимоги, заявлені у позовній заяві ОСОБА_1 є такими, що є необґрунтованими.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа: "Документ в електронному вигляді "КАСУ Справи, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала)" від 03.05.24 по справі № 520/11913/24 (суддя Супрун Ю.О.) було надіслано одержувачу ІНФОРМАЦІЯ_2 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 03.05.24 22:24.".

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана Військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа: "Документ в електронному вигляді "КАСУ Справи, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала)" від 03.05.24 по справі № 520/11913/24 (суддя Супрун Ю.О.) було надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_5 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 03.05.24 22:24.".

Відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військова частина НОМЕР_5 правом надання відзиву на позовну заяву не скористалися. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачами не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до запису у військовому квитку НОМЕР_7 , ОСОБА_1 було зараховано у запас призовною комісією Шевченківського району у місті Харкові 30.11.2007 на підставі статті 18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

10.04.2024 ОСОБА_1 був затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлений до будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час затримання ОСОБА_1 повідомив представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має право на відстрочку згідно із статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із тим, що він є студентом-аспірантом, денної форми навчання Науково-дослідного інституту публічного права.

Незважаючи на усі зауваження ОСОБА_1 , у цей же день 10.04.2024, після проведення його медичного огляду, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний придатним до військової служби.

10.04.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 видано мобілізаційне розпорядження та він був направлений для проходження до військової служби до військової частини НОМЕР_5 .

11.04.2024 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 , призначений на посаду курсанта навчальної роти, а також визнаний таким, що з 11.04.2024 прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 102 від 11.04.2024.

Відповідно до змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 102 від 11.04.2024, зазначений наказ виданий на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) №191 від 03.04.2024.

Як було зазначає представник позивача, ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та має право на відстрочку згідно із статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із тим, що він є студентом-аспірантом, денної форми навчання Науково-дослідного інституту публічного права.

Так, відповідно до наказу Науково-дослідного інституту публічного права №171 від 05.05.2023 гр-н ОСОБА_1 вступив до Науково-дослідного інституту публічного права на третій рівень вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 081-Право.

27.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_5 з рапортом в якому зазначив, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації з посиланням на відповідні норми законодавства та просив оформити йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До зазначеного вище рапорту від 27.04.2024 було долучено довідку №3/1144 від 24.04.2024, витяг з наказу про зарахування на навчання №171 від 05.05.2023, копію договору про підготовку аспіранта від 05.05.2023, копію паспорту та ідентифікаційного коду.

За результатами розгляду зазначеного вище рапорту листом від 30.04.2024 за вих. №1442 командир військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_1 було відмовлено у його задоволенні з посиланням та ту обставину, що вирішення питання щодо оформлення відстрочки військовозобов`язаних покладено на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. На час надання відповіді ОСОБА_1 є не військовозобов`язаним а військовослужбовцем Збройних сил України.

Вважаючи наведені дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із цим позовом за захистом порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (надалі за текстом - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" регламентовано поняття військового обов`язку.

Відповідно зі статтею 1 частинами 1, 2 та 3 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Крім того, статтею 1 частинами 5 та 7 вищевказаного Закону передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно зі статтею 4 частиною 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Відповідно до статті 24 частини 1 пункту 4 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Принагідно суд зазначає, що законодавцем встановлені ряд обмежень щодо мобілізації громадян України, однак такі громадяни повинні відповідати певним вимогам (критеріям).

Частина 5 статті 1 Закону №2232-XII передбачає, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону №2232-XII на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Відстрочка від призову на строкову військову службу визначена положеннями статті 17 Закону №2232-XII, відповідно до частини 1 якої відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Приписами частини 8 статті 17 Закону №2232-XII передбачено, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються:

у закладах загальної середньої освіти ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;

у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;

у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;

у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;

в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022р. №2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX; Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента Українивід01.05.2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин20травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента Українивід26.07.2024 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин18 серпня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента Українивід05.02.2024 року №49/2024продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента Українивід06.05.2024 року №271/2024продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на час розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено і він триває, як і триває мобілізація.

Відповідно до визначень основних термінів, наведених у статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII):

мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Частиною першою статті 23 Закону №3543-ХІІ визначено категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

У відповідності до положень статті 23 частини 2 абзацу 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (чинної на час прийняття оскаржуваних наказів), призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних у цій нормі закону.

При цьому частина 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації не лише військовозобов`язані, а й взагалі всі громадяни, в той час, як частиною першою статті 23 Закону №3543-ХІІ визначено лише категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Суд також зауважує, що ч. 3 ст.23 Закону №3543-ХІІ не містить вказівки про поширення її дії виключно на військовозобов`язаних осіб чи осіб, які перебувають в резерві ЗСУ.

Відтак положення частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ поширюють свою дію і на призовників, про що також свідчать і положення частини 3 статті 3 Закону №3543-ХІІ, згідно з якою зміст мобілізаційної підготовки становить, серед іншого, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

До того ж відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (передбачено статтями 20,22 цього Закону).

Судом встановлено, що наказом Науково-дослідного інституту публічного права №171 від 05.05.2023 «Про зарахування до аспірантури» громадянин ОСОБА_1 зарахований до аспірантури Науково-дослідного інституту публічного права на третій рівень вищої освіти для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 081-Право, з відривом від виробництва з 05.05.2023 по 01.07.2027.

Довідкою Науково-дослідного інституту публічного права №3/1144 від 24.04.2024, підтверджується, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 у 2023 році (наказ від 05.05.2023 №171) вступив на третій рівень вищої освіти для здобуття доктора філософії за спеціальністю 081-Право і зараз навчається в аспірантурі на 1 курсі денної форми (з відривом від виробництва).

Строк закінчення закладу освіти 01.07.2027.

Суд зазначає, що денна (стаціонарна) форма навчання є основною формою здобуття певного рівня освіти або кваліфікації і передбачає таке навчання з відривом від виробництва.

Отже, станом на 10.04.2024 позивач мав статус аспіранта, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Кабінет Міністрів України 23 лютого 2022 року постановою №154 затвердив Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі по тексту - Положення №154), пунктом 1 якого встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Таким чином, обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу покладено на відповідні районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 мав перевірити наявність чи відсутність підстави у позивача для одержання відстрочки від призову за мобілізацією.

Крім того, як вказував позивач під час розгляду справи, під час затримання та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 ним було повідомлено про те, що він є студентом-аспірантом, денної форми навчання Науково-дослідного інституту публічного права.

Вказана обставина також не заперечувалася, а тому є визнаною відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, в день видачі мобілізаційного розпорядження та під час направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_5 , було достеменно відомо про обставини, що позивач є студентом-аспірантом, денної форми навчання Науково-дослідного інституту публічного права, а тому останній мав право на відстрочку від призову.

Вказане свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не виконав свій обов`язок щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач, будучи обізнаним про наявність в нього права на відстрочку, погодився вступити до лав ЗСУ в добровільному порядку.

Суд також зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України саме на відповідачів покладено обов`язок довести правомірність своїх дій та рішень. Натомість, позивач не зобов`язаний був доводити той факт, що він повідомив про свій особливий статус студента-аспіранта денної форми навчання та те, що він не підлягав мобілізації.

Таким чином, як було встановлено судом, позивач мав право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абзацу 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», (чинної на час прийняття оскаржуваних наказів) як аспірант, який навчається за денною формою здобуття освіти, і факт здобуття позивачем освіти в вищому навчальному закладі відповідачами не заперечується та не спростовується.

За наведених обставин, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації та направлення до військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 на військову службу є протиправними, а позовні вимоги в цій частині, відповідно, підлягають задоволенню.

Крім того, з метою ефективного поновлення права позивача, порушеного протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації та направлення до військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 на військову службу, задоволенню підлягають і похідні позовні вимоги позивача щодо скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) №191 від 03.04.2024 в частині направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 , та, відповідно, скасування наказу Командира Військової частини НОМЕР_5 від 11.04.2024 №102 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 на посаду курсанта навчальної роти, солдата ОСОБА_1 .

Таким чином, вимога щодо зобов`язання Командира Військової частини НОМЕР_5 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_5 військовослужбовця ОСОБА_1 також підлягає задоволенню.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації та направлення до військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) №191 від 03.04.2024 в частині направлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .

Скасувати наказ Командира Військової частини НОМЕР_5 від 11.04.2024 №102 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 на посаду курсанта навчальної роти, солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Командира Військової частини НОМЕР_5 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_5 військовослужбовця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1614 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1614 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 93 (дев`яносто три) копійки.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1614 (одна тисяча чотирнадцять) гривень 93 (дев`яносто три) копійки.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 11.06.2024.

Суддя Супрун Ю.О.