Справа № 380/15278/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/15278/23 пров. № А/857/9811/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 380/15278/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламизагального позовного провадження
суддя у І інстанціїГулик А.Г.
дата складання повного тексту рішення22 березня 2024 року
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач) та із врахуванням уточненої позовної заяви від 04.12.2023, просив:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №1839 о/с від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни, яким наказано звільнити лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №236 о/с від 05.06.2023 Про особовий склад щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до Закону України Про національну поліцію та зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №237 о/с від 06.06.2023 Про особовий склад щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення позивача із займаної посади;

- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області з дати звільнення;

- виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 380/15278/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №1839 від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни вбачається, що 18.05.2023 до відповідача надійшла інформація про ОСОБА_1 щодо настання події за участі працівника поліції, а саме про здійснення нібито ним пострілу із травматичної зброї в сторону автомобіля, належного іншій особі, що встановлено у висновку службового розслідування від 15.05.2023. Позивач вказує на те, що він не вчиняв будь-яких діянь, які б мали наслідком порушення службової дисципліни. Позивач зазначає, що не зрозуміло яким чином і на яких підставах службове розслідування було розпочато до моменту отримання інформації про подію. З описової частини згаданого наказу вбачається, що суть неналежного виконання службових обов`язків з боку ОСОБА_1 , за яке застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, полягає у тому, що він став учасником кримінального провадження, відомості про яке 19.05.2023 внесені до ЄРДР за №0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України. Позивач посилається також на те, що будь-які пояснення за фактом порушення ним службової дисципліни або вчинення правопорушень не надавав, з матеріалами службового розслідування та його висновками не ознайомлений. Тому зі звільненням не згідний, оскільки на його думку, для цього не було підстав, у зв`язку з чим має місце порушення трудових прав з боку роботодавця у формі незаконного звільнення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач та представник позивача повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представник відповідача Лиса Ю.В. в судовому засіданні надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивач був обізнаний про факт провадження щодо нього службового розслідування, а як наслідок позивач не був обмежений у праві подати рапорт (клопотання) про ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування;

- позивач був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції та призводять до порушення кримінального провадження стосовно поліцейського;

- під час судового розгляду справи підтвердилися обставини встановлені в ході службового розслідування, сутність яких полягає у невиконанні чи неналежному виконанні позивачем службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського;

- підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського, а не фактичні обставини з приводу внесення 19.05.2023 до ЄРДР за №0000181 провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України,

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.05.2023 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про надзвичайну подію за участі оперуповноваженого УКР ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме здійснення ним пострілу із травматичної зброї в сторону автомобіля належного іншій особі. Ураховуючи, що така обставина є підставою для призначення службового розслідування, наказом ГУНП у Львівській області №1736 від 19.05.2023 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області.

18.05.2023 до ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що цього ж дня, на пр. Червоної Калини, 91А у м. Львові оперуповноважений УКР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснив постріл по автомобілю марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 (ЄО ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП від 18.05.2023 №7110). Виїздом на місце події працівників УГІ ГУНП, зокрема: заступника начальника управління начальника ВСР УГІ ГУНП майора поліції ОСОБА_3 та інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції ОСОБА_4 встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебував у закладі громадського харчування Паго, що розташований за адресою: пр.Червоної Калини, 91 А у м. Львові. Після чого, вийшовши на парковку неподалік вказаного закладу, підійшов до автомобіля марки Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив передні пасажирські двері автомобіля та спровокував конфліктну ситуацію з гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 , під час якої здійснив один постріл з травматичної зброї ПМ-9мм серії КІТХ-9880 (дозвіл ГУНП у Львівській області №Ж-169 від 03.07.2020 строком до 23.06.2023) у днище згаданого автомобіля.

Працівниками УГП ГУНП на місці події документально та із застосуванням портативного відео реєстратора опитано учасників події та проведено огляд старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер №6810, результат - 1.52 проміле.

На місці події працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові вилучено пістолет ПМ, 2 патрони, одну гільзу (з салону автомобіля), один магазин, та вирішувалось питання щодо внесення відомостей до ЄРДР. На момент вказаної події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, без форменого одягу та вогнепальної зброї. Відомості про вказану подію слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внесено до ЄРДР за №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

У ході службового розслідування відповідач скерував запит керівнику ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, з метою отримання витягу з ЄРДР №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, а також усіх можливих копій документів щодо зазначеної події, котрі можуть мати значення для прийняття об`єктивного рішення у службовому розслідуванні (вих. №506/67/02-2023 від 19.05.2023).

19.05.2023 до УГІ ГУНП надійшла копія витягу з ЄРДР №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

У згаданому витязі зазначено: ...18.05.2023 приблизно о 21:53 у м Львові по пр.Червоної Калини, 91, поблизу кафе-бару "Паго", у салоні автомобіля марки Ауді А6 ВС5141P1, який належить ОСОБА_6 працівник управління карного розшуку ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 здійснив постріл із належного йому пристрою для відстрілу гумових куль, внаслідок чого пошкодив підніжний килимок, що знаходився поряд із переднім пасажирським сидінням...

25.05.2023 затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП у Львівській області, а саме ОСОБА_1 .

На підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що оперуповноважений відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , порушуючи вимоги частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування, став учасником кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції, а також підриває авторитет Національної поліції України в цілому.

Зазначеними діями старший лейтенант поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 та забезпечення належного Про покращення службової дисципліни інформування та своїх функціональних обов`язків, керуючись пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з огляду на що, відповідач застосував до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII.

Відповідно до наказу відповідача №1839 від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування та своїх функціональних обов`язків, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Згідно з наказом відповідача №236 о/с від 05.06.2023 оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону Про Національну поліцію за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом відповідача №237 о/с від 06.06.2023 Про особовий склад щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення позивача із займаної посади, а саме: Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 №1796, слід читати: Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 29.05.2023 №1839.

Не погоджуючись із звільненням з посади, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частина друга статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580- VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частина перша статті 59 вказаного Закону визначає, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Підстави для припинення служби в поліції визначені статтею 77 Закону №580-VIII. Так, наведеною нормою, серед іншого, передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема:

- у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580- VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі Закон №2337 або Статут).

Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Стаття 12 Статуту визначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, наявність у діях (бездіяльності) поліцейського ознак дисциплінарного проступку є підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення.

У свою чергу, вичерпний перелік таких стягнень визначено частиною третьою статті 13 Статуту, за змістом якої до поліцейських можуть застосовуватися наступні види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

З оскаржуваних наказів відповідача №236 о/с від 05.06.2023 та №237 о/с від 06.06.2023 Про особовий склад щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення позивача із займаної посади убачається, що позивача звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону №580-VIII за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для такого винесення слугував наказ ГУНП у Львівській області №1839 від 29.05.2023.

Відповідно до п.1 наказу відповідача №1839 від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування та своїх функціональних обов`язків, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції. Підставою для винесення наказу відповідача №1839 від 29.05.2023 слугував, затверджений 25.05.2023 висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП у Львівській області.

На виконання частини десятої статті 14 Закону України №2337-VIII, наказом МВС України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Частина перша статті 15 Закону №2337 вказує, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

При цьому у відповідності до приписів частини п`ятнадцятої названої статті за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За змістом пункту 2 Розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування та складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Абзацами першим та другим пункту 9 Розділу VI Порядку №893 передбачено, що висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Отож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок дисциплінарної комісії є службовим документом, в якому зафіксовані результати підтвердження наявності чи відсутності дисциплінарного проступку у діях поліцейського стосовно якого проводилося службове розслідування.

При цьому відповідний висновок є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Досліджуючи доводи з приводу протиправності спірних наказів відповідача щодо звільнення позивача у контексті процедурних порушень, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно зі статтею 18 Дисциплінарного Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає у наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4)подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Пунктом 5 Розділу V Порядку №893 визначено, що письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Отож з приведених положень слідує, що подання клопотань та ознайомлення з матеріалами службового розслідування є правом особи, що відповідає правовій позиції висновки, викладеній у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 200/11250/19-а.

Зібраними у справі доказами підтверджуються обставини з приводу того, що позивач був обізнаний про факт проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни.

Підпунктом 14 пункту 2 Розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 встановлено, що голова дисциплінарної комісії після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України.

Відтак з приведеної норми слідує, що ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення здійснюється за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування.

При цьому, Закон №2337 та Порядок №893 не містять норми за якою на дисциплінарну комісію покладено обов`язок з власної ініціативи ознайомлювати особу, відносно якої проводиться службове розслідування, з висновком службового розслідування.

Як наслідок колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що ознайомлення з висновком службового розслідування також є правом особи, реалізація якого залежить від волевиявлення самої особи, а тому не ознайомлення у спірному випадку позивача з висновком службового розслідування та матеріалами не свідчить про порушення відповідачем порядку проведення такого службового розслідування.

При цьому, з матеріалів справи убачається, що із заявою про надання матеріалів службового розслідування позивач звернувся лише 09.06.2023 року.

Із урахуванням обізнаності позивача про факт провадження щодо нього службового розслідування, позивач не був обмежений у праві подати рапорт (клопотання) про ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування.

За наведених обставин, на переконання суду, посилання скаржника на порушення його прав в аналізованій частині не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів апеляційної скарги скаржника про відсутність фактів порушення ним службової дисципліни, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону №580-VIІІ рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Частина перша статті 17 Закону №580-VIІІ визначає , що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №580-VIII (на порушення якого вказує відповідач) поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1 частини першої статті 8); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункт 2 частини першої статті 18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (пункт 3 частини першої статті 18).

Частина перша статті 64 Закону №580-VIII визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Аналіз Присяги поліцейського свідчить про те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як вчинення поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Абзац 7 пункту 2 розділу ІІ згаданих Правил вказує про те, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий, так і позаслужбовий час.

З матеріалів службового розслідування убачається, що з метою дослідження обставин, які стали підставою його призначення, опитано учасника події - ОСОБА_6 , який пояснив, що 18.05.2023 він разом із своїм товаришем гр. ОСОБА_5 на автомобілі марки Ауді А6 близько 21:20 під`їхали до закладу харчування Паго, що на проспекті Ч.Калини, 91, у м. Львові. Зайшли у вказане кафе та перебували там приблизно 15хв., оскільки очікували замовлену їжу, котру мали на меті забрати із собою. Вийшовши на вулицю, підійшли до зазначеного автомобіля та в цей час до них підійшов невідомий чоловік (позивач), котрий почав сідати у нього. Внаслідок цього у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та вказаного невідомого чоловіка (позивача) відбувся конфлікт в ході котрого з незрозумілих причин невідомий чоловік (позивач) витягнув предмет схожий на пістолет та здійснив постріл в напрямку підлоги автомобіля з правої пасажирської сторони. Як пізніше ОСОБА_6 стало відомо вказана зброя є пристроєм для відстрілу гумових куль. Також зазначив, що тілесних ушкоджень нікому заподіяно не було, однак автомобіль отримав незначні пошкодження підніжного килимка.

Також опитано учасника події- ОСОБА_5 , який пояснив, що 18.05.2023 він разом із своїм товаришем гр. ОСОБА_6 , на автомобілі марки Ауді А6, котрий належить ОСОБА_6 близько 21:20 під`їхали до закладу харчування Паго, що на проспекті Ч. Калини, 91, у м. Львові. Зайшли у вказане кафе та перебували там приблизно 15 хв., оскільки очікували замовлену їжу, котру мали на меті забрати із собою. Вийшовши на вулицю, підійшли до вказаного автомобіля та в цей час до них підійшов невідомий чоловік (позивач), котрий почав сідати у нього. Внаслідок цього у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та вказаного невідомого чоловіка (позивача) відбувся конфлікт в ході котрого з незрозумілих причин невідомий чоловік (позивач) витягнув предмет схожий на пістолет та здійснив постріл в напрямку підлоги автомобіля з правої пасажирської сторони. Після вказаних подій ОСОБА_5 вирішив викликати працівників поліції. Як пізніше йому стало відомо вказана зброя є пристроєм для відстрілу гумових куль. Також зазначив, що тілесних ушкоджень нікому заподіяно не було, автомобіль отримав незначні пошкодження підніжного килимка. Поряд з цим зазначив, що вказаний невідомий чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Опитаний начальник УКР ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_8 , ГУНП у Львівській області, оскільки у нього у підпорядкуванні знаходиться оперуповноважений відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

З 16.11 по 17.12.2022 (наказ ГУНП №3265 від 16.11.2022) та з 18.01. по 18.05.2023 позивач (накази ГУНП №234 від 17.01.2023, №613 від 17.02.2023, №987 від 17.03.2023, №1358 від 18.04.2023) відряджений в підпорядкування до сектору кримінальної поліції ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

18.05.2023 із повідомлення на 102, ОСОБА_8 дізнався що цього ж дня о 21:53 за адресою: Сихівський район, м. Львів, проспект Червоної Калини буд., 91А, очевидці чули постріл на стоянці біля кафе-Бару "Паго", поранених немає, ШМД не потрібна. Особа, яка стріляла позивач є працівником поліції управління карного розшуку.

Одразу після отримання такої інформації ОСОБА_8 , здійснив виїзд на місце події, де вже знаходились: патрульна поліція Омега- 402, СОГ ВП №2 ГУНП, відповідальний по ГУНП, УГІ ГУНП.

Працівниками УГІ ГУНП на місці події документально із застосуванням портативного відеореєстратору опитано учасників події та проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат - 1.52 проміле.

На момент вказаної події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, без форменого одягу та вогнепальної зброї.

19.05.2023 за таким фактом Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

Опитана у ході службового розслідування заступник начальника слідчого відділення відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_9 , пояснила, що 18.05.2023 вона згідно з графіком чергувань відповідальних від керівництва відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області на травень 2023 року заступила на чергування. Цього ж дня, на лінію 102 надійшло повідомлення про стрільбу по пр. Ч.Калини, 91А у м. Львові біля кафе Паго. По прибутті на місце події було встановлено, що постріл здійснив позивач з травматичної зброї марки ПМ у підніжний килимок пасажирського сидіння транспортного засобу НОМЕР_2 за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_5 . Внаслідок пострілу тілесні ушкодження нікому завдані не були. В подальшому на місце події прибув слідчий ДБР, який проводив слідчі дії.

Опитаний у ході службового розслідування старший слідчий СВ відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 пояснив, що 18.05.2023 перебував у складі слідчо-оперативної групи відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня, на лінію 102 надійшло повідомлення про стрільбу, по пр. Червоної Калини, 91А у м.Львові. Виїхавши на місце події встановлено, що стріляла особа чоловічої статті з травматичної зброї марки ПМ. Учасниками конфлікту були ще двоє осіб чоловічої статті, один з яких був одягнений у військову форму. Як було встановлено, постріл було здійснено у салоні автомобіля марки Ауді, а саме у підніжний килимок переднього пасажирського сидіння. В подальшому встановлено, що постріл здійснив позивач, який є працівником поліції. Про це повідомлено, чергового підрозділу, який в свою чергу повідомив чергового Територіального управління ДБР. Після цього, на місце події прибули працівники ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, котрі проводили слідчі дії.

Опитаний у ході службового розслідування оперуповноважений СКП відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснив, що 18.05.2023 перебував в складі слідчо-оперативної групи відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня, на лінію 102 надійшло повідомлення про стрільбу, по пр. Червоної Калини, 91А у м. Львові. Виїхавши на місце події встановлено, що стріляла особа чоловічої статті з травматичної зброї марки ПМ. Учасниками конфлікту були ще двоє осіб чоловічої статті, один з яких був одягнений у військову форму. Як встановлено, постріл було здійснено у салоні автомобіля марки Ауді , а саме у підніжний килимок переднього пасажирського сидіння. В подальшому встановлено, що постріл здійснив позивач, який є працівником поліції. Про це повідомлено чергового підрозділу, який в свою чергу повідомив чергового Територіального управління ДБР. Після цього, на місце події прибули працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові котрі проводили слідчі дії.

Допитані в судовому засіданні старший інспектор відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 та заступник начальника управління- начальник відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 повністю підтвердили обставини, викладені у висновку службового розслідування.

Судом досліджено відеофрагмент №0000000__0229 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції ОСОБА_13 (початок 22:55, завершення 22:58), який відображає як учасник події ОСОБА_5 пояснює обставини події 18.05.2023 відображені у висновку, які відбулися за участі трьох осіб- гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Окрім вказаного судом також досліджено відеофрагмент №4045137_0233 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції ОСОБА_13 (початок 23:54, завершення - 23:56), який відображає, що безпосередньо по прибуттю наряду поліції позивач ОСОБА_1 , як учасник події також надав пояснення про обставин події, яка відбулася 18.05.2023 за його участі та участі гр. ОСОБА_6 та гр ОСОБА_5 . При цьому, позивач повідомив, що цього ж дня вказані невідомі особи почали його бити та він вимушений був застосувати спеціальний засіб пістолет для відстрілу гумових куль, здійснивши з нього два постріли. Вказане відбувалося в транспортному засобі особи, котра погодилась підвезти позивача до дому. Після того як старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підійшов до автомобіля невідомі особи, котрі там знаходились, спровокували конфлікт та розпочали бійку в результаті якої позивач лежав на землі та його били ногами.

З відеофрагменту №4 з портативного відеореєстратора, використаного капітаном поліції ОСОБА_13 (початок - 00:45, завершення 00:48) убачається, що позивачу пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погоджується та зазначає, що під час проходження огляду перебуває поза службою. Результат проведеного огляду становить 1,52 проміле; відеофрагмент №4054059_0235 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції Христиною Олійник (початок - 00:49, завершення 00:52), який відображає як учасникам події Батюку В.3 та ОСОБА_5 пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що останні погоджуються. Результат проведеного огляду у ОСОБА_6 становить 0,00 проміле, у ОСОБА_5 0,00 проміле.

Суд також дослідив протокол проходження тесту позивача на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager №6810 результат -1,52 проміле (легкий стан сп`яніння).

В ході судового розгляду справи, представник позивача повідомив, що спеціальний засіб - пістолет для відстрілу гумових куль був використаний позивачем у зв`язку з тим, що позивач перебував у стані крайньої необхідності через конфлікт та агресію учасників події громадян ОСОБА_14 3 та ОСОБА_5 , позаяк через нанесення позивачу ушкоджень, останній відчув фактичну загрозу для його здоров`я та життя і з метою подання сигналу тривоги використав спеціальний засіб пістолет для відстрілу гумових куль. При цьому, представник повідомив, що позивач здійснити постріл вгору не мав змоги у зв`язку з чим з метою недопущення рикошету кулі здійснив постріл вниз.

Дослідивши матеріали службового розслідування та заслухавши пояснення учасників події, які зафіксовані в матеріалах службового розслідування та відеофайлах про які йдеться вище, а також заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегією суддів беззаперечно установлено, що 18.05.2023 року сталася подія за участю трьох осіб - громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та поліцейського ОСОБА_1 , який перебував поза службою, без форменого одягу та вогнепальної зброї, однак мав при собі спеціальний засіб пістолет для відстрілу гумових куль, яким володів на підставі спеціального дозволу ГУНП у Львівській області №Ж-169 від 03.07.2020 року. Поліцейським ОСОБА_1 не заперечувалися обставини з приводу використання ним під час події спеціального засобу -пістолету для відстрілу гумових куль. Також ОСОБА_1 не чинилися перешкоди для встановлення його стану сп`яніння, за висновками якого позивач перебував у легкому стані сп`яніння. Також сторонами визнається факт перебування позивача поза службою під час вказаної події.

Спірним у даних правовідносинах є поведінка позивача та інших учасників події ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час події, яка відбулася 18.05.2023 року по АДРЕСА_1 біля кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 , а зокрема:

- громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стверджують, що з незрозумілих причин позивач витягнув предмет схожий на пістолет та здійснив постріл в напрямку підлоги автомобіля з правої пасажирської сторони;

- в свою чергу позивач- ОСОБА_1 також стверджує про виникнення конфлікту внаслідок його зауваження про недопустимість справляння одним із названих учасників природних потреб в публічному громадському місці, внаслідок чого позивач зазнав тілесних ушкоджень від вказаних осіб та відчувши фактичну загрозу його здоров`ю та життю з метою подання сигналу тривоги (з урахуванням умов в яких він перебував) використав спеціальний засіб пістолет для відстрілу гумових куль, спрямувавши постріл до низу з метою недопущення рикошету.

Відповідно до частини 2 статті 14 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

За матеріалами службового розслідування, вбачається що подія сталася в публічному громадському місці, а зокрема по АДРЕСА_1 біля кафе Паго де з великою ймовірністю перебувало значне коло очевидців, а також такі публічні місця, як правило обладнані камерами зовнішнього відеоспостереження, однак за результатами виникнення вказаної події опитаними є лише учасники події громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 , жодних інших осіб (незацікавлених осіб) очевидців події опитано не будо, також не було з`ясовано обставин щодо наявності матеріалів зовнішнього відеоспостереження.

Отож, отримавши різні пояснення від учасників події щодо наявності та відсутності крайньої потреби у використанні поліцейським (який знаходився поза службою) спеціального засобу- пістолету для відстрілу гумових куль для подання сигналу тривоги через загрозу його здоров`ю та життю, працівниками поліції які прибули для фіксування події та які провели службове розслідування не забезпечено належного безстороннього, добросовісного зібрання та фіксування усіх можливих доказів з усіх можливих джерел (відібрання пояснень незацікавлених очевидців події, дослідження відеофайлів зовнішнього спостереження) про фактичні обставини події, які призвели до використання позивачем пістолету для відстрілу гумових куль.

В ході апеляційного розгляду справи, судом надано можливість відповідачу усунути вказані недоліки та надати відповідні докази з приводу фактичного перебігу події, яка відбулася 18.05.2023 року по АДРЕСА_1 біля кафе Паго.

Натомість, відповідач жодних інших доказів, які б достеменно підтверджували фактичні обставини перебігу події не надав.

Як наслідок, відповідач як суб`єкт владних повноважень на котрого покладається обов`язок доведення правомірності власного рішення проявив бездіяльність та небажання встановити об`єктивну істину, адже прийняв спірні накази лише на основі суперечливих пояснень безпосередніх учасників події, без проведення опитування інших осіб, які буди очевидцями події зважаючи, що подія сталася в публічному громадському місці, без з`ясування фактичних обставин щодо фіксування зовнішніми камерами відеоспостереження перебігу події з метою усунення суттєвих розбіжностей та без проведення зустрічного опитування осіб в показаннях яких є суттєві розбіжності (п. 1 ч. 2 розділу V Порядку №893), без зібрання інших достовірних доказів, що свідчили б про наявність або відсутність порушень позивачем норм законодавства зазначених у висновку службового розслідування.

Водночас, відповідачем жодним чином не обґрунтовано ігнорування пояснень позивача, які були надані безпосередньо на місці події та надання переваги поясненням громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та працівників поліції, що не були безпосередніми свідками та очевидцями події.

Таким чином, відповідачем не встановлено та об`єктивно не з`ясовано фактичного перебігу подій з приводу конфлікту між учасниками події та наявності обставин, які слугували підставою для застосуванням позивачем спеціального засобу, що свідчить про неповне, необ`єктивне службове розслідування та як наслідок порушення вимог пункту 4 розділу VI Порядку №893 та частини 2 статті 14 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту.

Окрім того, колегією суддів ураховано, що у законодавстві існує правовий пробіл, пов`язаний з правилами застосування травматичної зброї.

Єдиний документ, який регулює питання отримання громадянами зброї і відповідальності за носіння і зберігання - «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, заряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів », затверджена наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року.

Фактично «правила» застосування та можливі юридичні наслідки регламентуються лише ст. 36 КК України.

Кримінальний кодекс України встановлює поняття, сутність та ознаки необхідної оборони як обставини, що виключає злочинність діяння (ст. 36), закріплюючи конституційні права і крім кримінальної відповідальності у разі адекватної самозахисту громадянина від протиправних посягань.

Статтею 2 та ч.2 ст. 27 Конституції України закріплено, що «людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканість та безпека вважаються в Україні найвищою соціальної цінністю» (ст. 3) закріплює право кожного захищати своє життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань »(ч. 2 ст. 27).

Слід зауважити, що Закон України «Про Національну поліцію» розмежовує поняття «застосування» та «використання» зброї. Відповідно до ч. 13 ст. 46 Закону» №580-VIІІ поліцейський може використати вогнепальну зброю для подання сигналу тривоги або виклику допоміжних сил у ситуації яка загрожує життю та здоров`ю поліцейського та інших осіб.

Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач як вході службового розслідування так і вході розгляду справи в суді в супереч ч.2 ст.14, п.7, 10 ч.1 ст.19 Дисциплінарного Статуту не установив та не довів належними і допустимими доказами фактичних обставин події та у свою чергу не установив обставин за яких використання позивачем пістолету для відстрілу гумових куль було не співрозмірним ситуації яка склалася, а використання вказаного спеціального засобу суперечило правилам його використання у спірній ситуації та не було направленим для подання сигналу тривоги або виклику допоміжних сил у ситуації, яка загрожувала б життю та здоров`ю поліцейського.

Стосовно ж доводів про перебування поліцейського в позаслужбовий час в стані легкого алкогольного сп`яніння, як підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів зазначає що чинне законодавство не містить заборони вживання алкогольних напоїв поліцейськими в позаслужбовий час.

З досліджених відеофайлів убачається, що перебуваючи в стані легкого алкогольного сп`яніння 18.05.2023 року поведінкові прояви щодо змін психологічних, фізіологічних і поведінкових функціях у позивача були відсутні.

Колегією суддів також ураховано, що диспозиція підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських передбачає заборону поліцейському саме під час виконання службових обов`язків перебувати на службі в нетверезому стані, то дана норма не могла бути порушена позивачем, оскільки він перебував поза службою.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у подібних правовідносинах в постанові від 29.11.2019 року по справі №802/1319/16-а, зокрема зазначивши, що чинне законодавство не містить заборони вживання військовослужбовцями (як і в даній ситуації поліцейськими) спиртних напоїв у позаслужбовий час.

Також, Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 року по справі №802/1275/16-а у подібних правовідносинах зауважив, що відповідно до чинного законодавства, заборона вживання спиртних напоїв у позаслужбовий час (навіть у особливий період) відсутня.

Відступу від вищезазначених правових позицій Верховний Суд не здійснив, а тому вказані правові позиції підлягають врахуванню судом.

Також суд урахував, що в ході службового розслідування та судового розгляду справи відповідач не довів належними та допустимими доказами обставин з приводу того, що таке перебування позивача в стані легкого алкогольного сп`яніння в позаслужбовий час стало причиною неналежної поведінки позивача, яка спричинила конфлікт та необґрунтоване і безпідставне використання ним спеціального засобу- пістолету для відстрілу гумових куль, а зокрема з порушенням правил такого використання та з урахуванням не співрозмірної ситуації у якій опинився позивач.

Окрім вказаного колегія суддів звертає увагу відповідача, що самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного Статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейського недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби. Для вказаного необхідно було достеменно встановити фактичні обставини справи, виключивши та/або спростувавши певні розбіжності у обставинах події, яка сталася 18.05.2023 року та чітко конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення.

Відповідач, зазначаючи у висновку службового розслідування про недотримання позивачем принципів діяльності поліції та вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського, які підривають авторитет Національної поліції, не зазначив та не встановив відомості, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та принижують авторитет Національної поліції, причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, зокрема, чи наявний в діях позивача склад дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено позивачем; обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності.

На підставі досліджених матеріалів справи суд констатує, що відповідач жодними належними і допустимими доказами не підтвердив допущення порушення позивачем вимог заходів безпеки при поводженні зі спеціальними засобами пістолетом для відстрілу гумових пуль.

З урахуванням встановлених у вказаній справі фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання колегія суддів погоджується з доводами позивача, що в ході проведення службового розслідування та при прийнятті оскаржуваних наказів відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку, не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на підставі оскаржуваних наказів відповідача, що за даних обставин є надмірним та необґрунтованим.

Стосовно ж застосованого до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції в період воєнного стану, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.)

Натомість, у цій справі судами встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення в період воєнного стану.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання.

За даними матеріалів службового розслідування не встановлено обставин щодо наявності у позивача незнятого попереднього дисциплінарного стягнення, а як наслідок застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби проведено з порушенням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX до розділу V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану» Дисциплінарного Статуту.

Згідно з пунктом 2, 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено).

Отже, суд встановив, що в ході проведення службового розслідування та при прийнятті оскаржуваних наказів, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані накази не відповідають критеріям обґрунтованості та безсторонності, а відтак підлягають скасуванню.

Щодо поновлення на попередньо займаній посаді, то суд зазначає наступне.

Законом №580-VII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами ч. 1ст. 235 Кодексу законів про працю України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно приписів ч. 2 та 3ст. 77 Закону №580-VII, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення; день звільнення вважається останнім днем служби. Відтак позивач, з урахуванням оскаржуваного наказу №236 о/с від 05.06.2023 підлягає поновленню на попередньо займаній посаді оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області з 06.06.2023 року.

Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.04.2016 року за №669/28799 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).

Частиною 2 статті 235 КЗпП України закріплено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відтак, внаслідок скасування судом наказу про звільнення позивача та задоволення позовної вимоги про поновленні на роботі належить також задовольнити позовну вимогу про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100(далі по тексту Порядок №100).

Відповідно до п. 8 цього Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, заробітна плата позивача (за квітень 2023 року становить 58961,98 грн., кількість відпрацьованих календарних днів -30; за травень 2023 року становила 16175,02 грн, кількість відпрацьованих календарних днів-16 (без урахування періоду тимчасової непрацездатності).

Таким чином, середньоденний заробіток (75137 грн./46 календарний день) становить 1633,41 грн.

За період з 06.06.2023 року по 11.06.2024 року, позивач перебував у вимушеному прогулі 361 календарний день. А тому, сума середнього заробітку, що підлягає до відшкодування за час вимушеного прогулу, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (1633,41 грн.) на число календарних днів за період вимушеного прогулу (361), становить 589661грн.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зобов`язаний виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 589661 грн, утримавши із нього податок з доходів фізичних осіб, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військовий збір.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до д п.1 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються прокурори, слідчі і дізнавачі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів.

Зі змісту Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» слідує, що оперативний уповноважений (оперуповноважений) посадова особа органу, який має у своєму складі оперативний підрозділ, що уповноважений на провадження оперативно-розшукових заходів у рамках оперативно-розшукової діяльності.

Як наслідок, посада оперуповноваженого, яку займав позивач не належить до посад прокурора, слідчого і дізнавача керівника, заступника керівників державних органів, а відтак вказана справа є справою незначної складності і на неї поширюються положення ч. 5 ст. 328 КАС України, щодо порядку подання касаційних скарг у справах незначної складності.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 380/15278/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №1839 о/с від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни, яким наказано звільнити лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №236 о/с від 05.06.2023 Про особовий склад щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до Закону України Про національну поліцію та зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №237 о/с від 06.06.2023 Про особовий склад щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (Код , адреса: вул. Генерала Григоренка,3 м. Львів) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адрес: АДРЕСА_2 ) на посаді оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області з 06.06.2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (Код , адреса: вул. Генерала Григоренка,3 м. Львів) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адрес: АДРЕСА_2 ) середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.06.2023 по 11.06.2024 року в сумі 589661 грн. (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят одну гривню) з відповідним вирахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 11 червня 2024 року