Справа № 380/10416/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/10416/21 пров. № А/857/4894/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/10416/21 (головуючий суддя Гулик А.Г., м. Львів, повний текст судового рішення складений 07.02.2024) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» до Львівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування карток відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» звернулось у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Львівської митниці, Державної митної служби України в якому просило: визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 задоволено клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» до Державної митної служби України, Львівської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення залишено без розгляду.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач у підготовчі засідання, призначені на 11.12.2023, 17.01.2024 та 05.02.2024 явку представника не забезпечив, через систему «Електронний суд» належним чином повідомлений про дату, час та місце їх проведення. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі від позивача до суду не надходило.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА», подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу від 22 листопада 2023 року про відкриття загального позовного провадження, у відповідній ухвалі не визначив явку представника позивача обов`язковою. Крім цього, матеріали справи містять заяви по суті справи (позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, а також інші процесуальні документи) та весь обсяг додатків, необхідних для вирішення питання по суті. Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із «втратою процесуального інтересу позивача» є передчасною. Неявка представника позивача не перешкоджала розгляду справи по суті і суд не був позбавлений можливості вирішити справу по суті, виходячи з наявних матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Частиною п`ятою статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, підставою для застосування наслідків неявки позивача у судове засідання, що передбачені пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, є сукупність таких обов`язкових умов: позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання; позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки; неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; відповідач не наполягає на розгляді справи по суті за відсутності позивача на підставі наявних у ній доказів.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить жодних обгрунтувань щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Схожі правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 826/10538/17.

Крім того, у матеріалах справи відсутні повістки про повідомлення позивача чи його представника про відкладення судового засідання на 17.01.2024. Також відсутні будь які інші документи, що можуть свідчити про повідомлення позивача чи його представника про відкладення розгляду справи на 17.01.2024.

Щодо доказів повідомлення позивача чи його представника про відкладення судового засідання на 05.02.2024, то в матеріалах справи наявні повістки про повідомлення позивача та його представника про відкладення судового засідання на 05.02.2024, однак відсутні докази надіслання вказаних повісток позивача/представнику позивача. Також відсутні довідки про доставку електронного листа позивачу/представнику позивача з інформацією про відкладення розгляду справи на вказану дату.

За вказаних обставин, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування наслідків повторної неявки позивача, що передбачені положеннями пункту 4 частини першої статті 240 КАС України є помилковою.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, зважаючи на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду також зауважує, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» - задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/10416/21 скасувати, а справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регно Італія УА» до Львівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування карток відмови - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 11.06.2024