Справа № 320/25538/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 26.12.2022, з розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 26.12.2022, з розрахунку до 100000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що в період з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 31.12.2022 бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення, бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником позивачем не здійснювалось. Також, апелянт зазначає, що, відповідно до наказів ІНФОРМАЦІЯ_7 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових дій)», Зведений медичний загін Державної прикордонної служби України в період з 01.01.2023 року по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову не перебував в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. Крім того, на переконання апелянта сума витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 8000 гривень є неспівмірною, не обґрунтованою і завищеною.

22 березня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 07.03.2022 №11-ос, солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби в період воєнного стану зараховано у списки особового складу Головного центру та на всі види забезпечення та призначено на посаду молодшої медичної сестри лабораторного відділення мобільного польового госпіталю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.10.2022 №406-ос, ОСОБА_1 призначено водієм відділення логістики мобільного польового госпіталю (на 60 ліжок) (ВОС-7900037Р), звільнивши з посади молодшої медичної сестри лабораторного відділення мобільного польового госпіталю (на 60 ліжок), згідно з підпунктом 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду - для більш доцільного використання за напрямком підготовки або спеціальністю - за рішенням відповідних начальників або на особисте прохання військовослужбовця), з 13.10.2022.

Згідно підпункту 1.9 пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 15.08.2022 №386-ВВ, солдата ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру лабораторного відділення мобільного польового госпіталю вважати таким, що 15.08.2022 вибув для підсилення медичних підрозділів оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та проведення евакуаційних заходів для надання медичної допомоги пораненим, травмованим (хворим) військовослужбовцям.

Підставою видачі вказаного наказу зазначено бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 №140т, наказ начальника Головного центру від 15.08.2022 №233-АГ.

У відповідності до посвідчення про відрядження від 15.08.2022 №296, солдат ОСОБА_1 відряджений строком на 119 діб, починаючи з 15.08.2022 по 11.12.2022 до оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою підсилення медичних підрозділів ОСУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та проведення евакуаційних заходів на підставі бойового розпорядження АДПСУ від 13.08.2022 року №140Т.

У підпункті 1.9 пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 12.12.2022 №638-ВВ вказано, що солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 11.12.2022 прибув після виконання завдань.

Відповідно до підпункту 1.5 пункту 1 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.12.2022 №648-ВВ, солдата ОСОБА_1 вважати таким, що 15.08.2022 вибув для підсилення медичних підрозділів оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та проведення евакуаційних заходів для надання медичної допомоги пораненим, травмованим (хворим) військовослужбовцям (т. 1, а.с. 59).

Підставою видачі вказаного наказу зазначено бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби від 13.08.2022 №140т, наказ начальника Головного центру від 15.08.2022 №233-АГ.

Згідно підпункту 1.4.13 пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 02.03.2023 №70-ВВ, солдат ОСОБА_1 , водій логістики мобільного польового госпіталю, вважається таким, що 02.03.2023 прибув із зведеного медичного загону Державної прикордонної служби після виконання завдань.

В подальшому, відповідно до пункту 1 витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 08.05.2023 №146-АГ «Про проведення заміни (ротації) особового складу мобільного госпіталю», солдата ОСОБА_1 наказано відрядити з 09.05.2023 до особливого розпорядження до місця розгортання зведеного медичного загону Державної прикордонної служби України в районі відповідальності угрупувань сил і засобів Медичних сил « ІНФОРМАЦІЯ_5 » угрупування Медичних Сил Збройних Сил України.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_2 звернувся із адвокатським запитом вих. №41-05/23 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив надати інформацію, чи отримував ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду з 16.08.2022 по 31.01.2023, з часу залучення його до складу ІНФОРМАЦІЯ_8, якщо так, то в якому розмірі із наданням відповідних розрахунків.

При цьому, адвокат позивача просила надати інформацію чи враховувалось безпосередня участь ОСОБА_1 у заходах по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 16.08.2022 по 31.01.2023, як це передбачено Постановою №168.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 22.05.2023 №14/2196-23-Вих заявнику роз`яснено нормативний порядок нарахування та виплати додаткової щомісячної винагороди з урахуванням місця служби та районів ведення бойових дій військовослужбовцями Державної прикордонної служби (а.с.31).

06 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ковальчук Наталію Віталіївну звернувся із адвокатським запитом вих. №04-06/23 від 06.06.2023 до відповідача, в якому просив надати інформацію чи брав участь ОСОБА_1 участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, якщо брав участь, то у який період, а також документи, що підтверджують таку участь.

Окрім цього, адвокат - представник ОСОБА_1 просила надати інформацію чи було видано позивачу довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у відповідній формі.

Листом від 14.06.2023 №14/2651-23-Вих. ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що солдат ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в період з 15.08.2022 року по 11.12.2022 рік, з 13.12.2022 року по 02.03.2023 року та з 09.05.2023 року по теперішній час. Документи, які підтверджують його участь у вказаних заходах, не підлягають розповсюдженню, так як містять гриф «ТАЄМНО» та «ДСК».

Також, у вказаному листі повідомлено, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у відповідній формі видається особисто під підпис військовослужбовцю в одному примірнику.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за період починаючи з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову в розрахунку до 100000 грн. на місяць, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно абз. 1 ст. 1-1 вищевказаного Закону, законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Так, пунктом 1 Постанови №168, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка застосовується з 24.02.2022, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 викладено в натсупній редакції:

« 1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».

З 01 червня 2023 року пункт 1 Постанови №168 застосовується в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 09.08.2023, згідно якої, пункт 1 Постанови №168 передбачає, що військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 2-1 Постанови №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям, Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ та від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №392-АГ).

Пункту 1 Наказу №392-АГ передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

За приписами пункту 4 Наказу №392-АГ, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

У відповідності до п. 5 Наказу №392-АГ, для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Положеннями п. 11 Наказу №392-АГ закріплено, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) ІНФОРМАЦІЯ_7. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Згідно пункту 12 Наказу №392-АГ, виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Пунктом 2 Наказу №392-АГ виззначено, що заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

2) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

3) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

4) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

5) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Дане правове регулювання спірних правовідносин діяло у період з 01.08.2022 по 30.11.2022.

Разом з тим, з 01.12.2022 до 31.01.2023 до спірних правовідносин застосовувався наказ Адміністрації Держприкордонслужби України №628/0/081-22АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Наказ №628-АГ).

Пунктом 1 вищевказаного наказу передбачено, що військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Згідно абз. 2 п. 1 Наказу №628-АГ, додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, пунктом 2 Наказу №628-АГ визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

- бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

- бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Пункту 3 Наказу № 628-АГ від 09.12.2022 передбачено, що документами що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

В подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252, затверджено Порядок та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Порядок №36).

Вищевказаний Порядок №36 визначає порядок та механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У відповідності до п. 2 Порядку №36, на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань: у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву ІНФОРМАЦІЯ_7 Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури; у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій; з усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Порядку №36 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій: 1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; 2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником; 4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; 5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; 7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів; 8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

В силу вимог п. 4 Порядку №36, документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним у даній справі є наявність у позивача права на виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови №168, за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, апелянт зазначає, що в період з 15.08.2022 по 11.12.2022, з 13.12.2022 по 31.12.2022 бойових (спеціальних) завдань на лінії бонового зіткнення, бонових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником позивачем не здійснювалось.

Тому, апелянт вважає, що позивач не має права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди за цей період.

З даного приводу слід зазначити, що право військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у період з 01.08.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.01.2023 виникає на підставі безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Так, матеріали справи містять Витяг з журналу бойових дій Мобільного польового госпіталю ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина № НОМЕР_1 ) від 15.08.2022 №202дск (Т. 1 а.с. 99-100).

Відповідно до вищевказаного Витягу з журналу бойових дій, ОСОБА_1 :

- у періоди з 16.08.2022 - 21.08.2022, 22.08.2022 - 28.08.2022, 29.08.2022 - 31.08.2022, 01.09.2022 - 30.09.2022, 01.10.2022 - 31.10.2022, 01.11.2022 - 30.11.2022 здійснював евакуацію та санітарне обслуговування пацієнтів в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 ;

- у період з 01.12.2022 по 31.12.2022 здійснював евакуацію та санітарне обслуговування пацієнтів в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 , а саме: 01.12.2022 - 10.12.2022; 13.12.2022 - 31.12.2022, а 11.12.2022, 12.12.2022 м. Київ;

- у період з 01.01.2023 по 31.01.2023 здійснював евакуацію та санітарне обслуговування пацієнтів в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 та в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 ) Державної прикордонної служби - АДРЕСА_3 , а саме: 01.01.2023 - 14.01.2023 в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 ) Державної прикордонної служби - АДРЕСА_3 ; у період з 15.01.2023 по 31.01.2023 - в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 ;

- у період з 01.02.2023 по 28.02.2023 здійснював евакуацію та санітарне обслуговування пацієнтів в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 та у пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: 01.02.2023 - 24.02.2023 в пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8 - АДРЕСА_3 ; з 25.02.2023 - 28.02.2023 у пункті розгортання ІНФОРМАЦІЯ_8.

- з 02.03.2023 - вибув зі складу МПГ до місця постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, матеріали справи містять довідки № ОСУВ Хортиця, які підтверджують, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Відповідно до довідки № ОСУВ Хортиця/8/1276 від 07 жовтня 2022 року, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року (Т. 1 а.с. 154-156).

Підставою видачі довідки зазначено: 1) бойове розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командувача оперативно- стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 23.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1051/дск, від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 04.09.2022 № БР-ОСУВ/11/25/дск/п, від 05.09.2022 № БР-ОСУВ/11/38/дск/п, розпорядження командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира ІНФОРМАЦІЯ_8 України про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року та з 01 вересня по 30 вересня 2022 року.

Згідно довідки ОСУВ Хортиця/8/2274 від 14 листопада 2022 року, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року (Т. 1 а.с. 157-159).

Підставою видачі довідки зазначено: бойове розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від11.08.2022 №5279, бойове розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 №140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 17.08.2022 №67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 06.10.2022 №БР-ОСУВ/11/435/дск/п, від 12.10.2022 №БР-ОСУВ/11/511/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022№Р-ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. №202дск, рапорт командира ІНФОРМАЦІЯ_8 України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 1 жовтня по 31 жовтня 2022 року.

Також, у відповідності до довідки № ОСУВ Хортиця/8/2955 від 11 грудня 2022 року, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 листопада по 30 листопада 2022 року (Т. 1 а.с. 160-162).

Підставою видачі довідки зазначено: 1) бойове розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, від 22.11.2022 №206Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 № БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск/п, від 19.11.2022 № БР-ОСУВ/11/893/дск/п, від 27.11.2022 № БР-ОСУВ/11/970/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 № 232-АГ, від 23.11.2022 № 321-АГ, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира ІНФОРМАЦІЯ_8 України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, утому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01 листопада по 30 листопада 2022 року.

Згідно довідки № ОСУВ Хортиця/8/308 від 07 січня 2023 року, солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 грудня по 11 грудня 2022 року, з 13 грудня но 26 грудня 2022 року.

Підстава: 1) бойове розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, від 22.11.2022 № 206Т, від 01.12.2022 № 214Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 №БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск/п, від 27.11.2022 №БР-ОСУВ/11/970/дск/п, від 01.12.2022 №БР- ОСУВ/11/1008/дск/п, від 02.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1021дск/п, від 11.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1116/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 № 232-АГ, від 23.11.2022 № 321-АГ, від 02.12.2022 № 3-АГ/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира ІНФОРМАЦІЯ_8 України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

Таким чином, з вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 у період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня по 11 грудня 2022 року, з 13 грудня по 26 грудня 2022 року брав безпосередню участь у бойових діях та виконував бойові (спеціальні) завдання із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » першого ешелону оборони (наступу).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження належними та достатніми доказами наявність у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях та виконання ним бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення за період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня по 11 грудня 2022 року, з 13 грудня по 26 грудня 2022 року.

З приводу посилання апелянта на накази ІНФОРМАЦІЯ_7 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових дій)», відповідно до яких, Зведений медичний загін Державної прикордонної служби України в період з 01.01.2023 року по 02.03.2023, з 09.05.2023 по день подання позову не перебував в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог за вищевказані періоди, а тому, таке посилання апелянта є необґрунтованим.

Щодо доводів апелянта про неспівмірність розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.

З оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що судом стягнуто з відповідача на користь позивача 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Положення ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

У відповідності до частини 1 статті 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

В силу вимог ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надано:

- Договір про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року укладений між позивачем та адвокатом Ковальчук Наталією Віталіївною (Т. 1 а.с. 19).

- Додаток №1 від 08 травня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року, яким визначено розміри гонорару та строки його виплати (Т. 1 а.с. 36);

- Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 14 липня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року (Т. 1 а.с. 37).

Відповідно до пункту 4 Договору про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару та строки його виплати указані в окремому Додатку до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком №1 від 08 травня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року встановлено наступні розміри гонорару: усна консультація з вивчення документів та їх правових аналізом, за 1 годину робочого часу - 500,00 грн.; вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів, за 1 годину робочого часу - 500, 00 грн.; підготовка адвокатських запитів до компетентних органів - за 1 годину робочого часу - 500,00 грн.; підготовка позовної заяви, адміністративного позову, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, пояснення, заяви, клопотання, заперечення, апеляційної скарги, касаційної скарги та інше, за 1 годину робочого часу - 500,00 грн.; представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції, за 1 судове засідання - 2000,00 грн.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 14 липня 2023 року, позивачу були надані наступні послуги:

- усна консультація із вивченням документів та їх правовим аналізом (1 год) - 500,00 грн.;

- вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів (1 год) - 500,00 грн.;

- підготовка та подача адвокатського запиту вих. №41-05/23 від 11.05.2023 (2 год) - 1000,00 грн.;

- підготовка та подача адвокатського запиту вих. №04-06/23 від 06.06.2023 (2 год) - 1000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду (10 год) - 5000,00 грн. Разом 8000,00 грн.

Надаючи оцінку розміру витрат, заявлених до відшкодування на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

В силу вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовні вимоги задоволено частково.

Також, колегія суддів вважає, що підготовка позовної заяви охоплює послуги з вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів. Крім того, витрати часу на написання позовної заяви у розмірі 10 годин не відповідають складності позовної заяви.

Таким чином, враховуючи викладене у сукупності, зважаючи на предмет позову, фактичний об`єм виконаної роботи, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 5 000,00 грн.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції шляхом викладення абзацу п`ятого резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає зміні.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року змінити, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.