Справа № 477/160/24
Суддя: Семенова Л. М.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/160/24
Провадження №2-а/477/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пихтіна О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Мирилко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції Альчинського Андрія Миколайовича та Головного управління Національної поліції в Херсонській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції Альчинського А.М. та Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №061683 від 15 січня 2024 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітаном поліції Альчинським Андрієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. у зв`язку з тим, що він 15 січня 2024 року о 15.50 год. на 206 км. автодороги Одеса-Мелітополь керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року, чим порушив п.2.1 А Правил дорожнього руху України.

Позивач вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП є необгрунтованим та незаконним, а вказана постанова підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

Відповідно до вказаної постанови ним було порушено пункт 2.1 А Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Однак, позивач мав при собі посвідчення водія, яке надав для огляду працівнику поліції. Про постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами, йому станом на 15 січня 2024 року не було відомо, він вказану постанову не отримував, в зв`язку з чим у його діях відсутній умисел чи необережність як обов`язковий елемент суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Позивач вказує, що дізнавшись про постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, він одразу звернувся за правовою допомогою та 22 січня 2024 року ним було зазначену постанову оскаржено.

Крім того, до постанови БАВ №061683 від 15 січня 2024 року не надано будь-яких доказів вчинення правопорушення, а саме відеозйомки вчиненого правопорушення.

До того ж, позивач зазначає, що його не було поінформовано про причини зупинки транспортного засобу, в зв`язку з чим усі подальші дії поліцейського, у тому числі і вимога надати для огляду посвідчення водія є незаконними.

У зв`язку з вищезазначеним, вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №061683 від 15 січня 2024 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітаном поліції Альчинським А.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 30 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 08 лютого 2024 року замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Херсонській області.

19 лютого 2024 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує у зв`язку з їх безпідставністю та зазначає, що позивач на момент винесення оскаржуваної постанови БАВ №061683 від 15 січня 2024 року був позбавлений права керування транспортними засобами, отже його дії вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 126 КУпАП у зв`язку з порушення вимог п.2.1 а Правил дорожнього руху.

Стосовно посилання позивача на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням та перевірку посвідчення водія зазначив, що відповідно до пункту 4 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1455 від 29 грудня 2021 року, перевірка документів в осіб здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом з військовими адміністраціями (у разі їх створення). У пункті 7 відповідного порядку зазначено, що уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, тож інспектором було правомірно зупинено транспортний засіб під керуванням позивача для перевірки спеціального статусу водія.

Щодо ненадання доказів правопорушення, а саме запису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, представник відповідача зазначає, що відповідно до розділу 7 Наказу від 18 грудня 2018 року №1026 Міністерства Внутрішніх Справ України, копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України. Запиту ОСОБА_1 про видачу записів з нагрудного відеореєстратора до Скадовського РВП ГУНП не надходило. Крім того, надати відповідний запис неможливо, оскільки строк зберігання відповідних записів складає 30 діб.

Стосовно посилання позивача стосовно того, що станом на 15 січня 2024 року йому не було відомо про позбавлення його водійських прав відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року у зв`язку з тим, що, він вказану постанову не отримував та у нього водійські права не вилучались, вважає вказане посилання необгрунтованим, оскільки лише наявність у водія письмового документу посвідчення водія не спростовує факту позбавлення права керування на підставі рішення суду. Крім того, з постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, отже був обізнаний про те, що справа відносно нього за частиною 1 статті 130 КУпАП перебуває на розгляді суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надав суду копію постанови Одеського апеляційного суду від 03 травня 2024 року у справі щодо оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року, відповідно до якої вказану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП змінено, дії ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч.1 ст.130 КУпАП на ч.3 ст.127 КУпАП.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №061683 від 15 січня 2024 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітаном поліції Альчинським А.М., позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 15 січня 2024 року о 15 год. 50 хв. на 205 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування транспортними засобами Малиновським районним судом м.Одеси 04.09.2023 року, чим порушив п.2.1 А ПДР України.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування, зазначивши відповідачами Управління патрульної поліції в Херсонській області, яке ухвалою суду замінено на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Херсонській області, та інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції Альчинського А.М.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єктами владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади.

Згідно положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 4 статті 126 КУпАП.

Таким чином, поліцейський відповідного органу діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній руху та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції України при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ з приводу оскарження рішень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, позовні вимоги в їх частині до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_2 , який не є належним відповідачем у справі, є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Згідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №061683 від 15 січня 2024 року, 15 січня 2024 року о 15 год. 50 хв. на 205 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Малиновським районним судом м.Одеси 04.09.2023 року, чим порушив п.2.1 А ПДР України.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює та визначає Закон України "Про дорожній рух".

Згідно з частиною 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1. а) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п.2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у 2.1. Правил дорожнього руху України.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №061683 від 15 січня 2024 року, позивач зазначає, що вказана постанова є незаконною, оскільки у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, а саме суб`єктивна сторона у формі умислу або необережності, а також не надано доказів вчинення правопорушення, а саме відеозйомки вчиненого правопорушення.

Також вказує, що постановою Одеського апеляційного суду від 03 травня 2024 року постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - змінено, дії ОСОБА_1 перекваліфіковано з ч.1 ст.130 КУпАП на ч.3 ст.127 КУпАП, санкція якої не містить позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

За приписами частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних у оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини 6 статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, зі змісту частини 6 статті 258 КУпАП слідує, що якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП оспорює інкриміноване їй правопорушення та адміністративне стягнення, притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути зафіксоване за допомогою відеозапису.

З позовної заяви позивача вбачається, що під час винесення оскаржуваної постанови він заперечував порушення п.2.1 а Правил дорожнього руху, за яким водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами, оскільки посвідчення на право керування транспортними засобами у нього не вилучалось, та він надав його поліцейському. Також позивач зазначав, що йому станом на час складення оскаржуваної постанови не було відомо про те, що його позбавлено права керування транспортними засобами.

Натомість, відповідачем не надано відповідного відеозапису у якості доказу. Більше того, як слідує з відзиву на позовну заяву, відповідний запис надати неможливо через закінчення строку зберігання відповідних записів.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 на день прийняття оскаржуваної постанови був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки у долученому до відзиву на позовну заяву витягу з Єдиного реєстру судових рішень не зазначеного особу, стосовно якої прийнято відповідну постанову, а також не зазначено дату, з якої постанова суду набрала законної сили.

Вищевикладене свідчить про те, що відповідачем не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо інших пояснень та доводів сторін, то такі не мають визначального впливу на вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 605 грн. 60 коп., які підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-244, 286, 293, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №061683 від 15 січня 2024 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітаном поліції Альчинським Андрієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 605 грн. 60 коп.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідач: Головне управління Національної поліції в Херсонській області, 73000, м.Херсон, вул.Лютеранська, 4 ).

Суддя Л.М. Семенова