Справа № 140/35879/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

11 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35879/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир до виконавчого комітету Луцької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир (далі КЕВ м. Володимир, позивач) звернувся з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності у невидачі ордеру ОСОБА_1 ; зобов`язання видати ордер ОСОБА_1 на право зайняття приміщення з двох кімнат жилою площею 31,4 кв. м. в ізольованій квартирі за адресою АДРЕСА_1 з сім`єю з трьох осіб ( ОСОБА_2 дружина; ОСОБА_3 син).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо не затвердження рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (протокол від 28.04.2023 №24) про надання двокімнатної квартири на АДРЕСА_1 жилою площею 31,4 кв м, загальною - 67, 4 кв м ОСОБА_1 (з сім`єю з трьох осіб) та не видачі ОСОБА_1 ордера на вказану квартиру. Зобов`язано Виконавчий комітет Луцької міської ради затвердити рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (протокол від 28.04.2023 №24) про надання двокімнатної квартири на АДРЕСА_1 жилою площею 31,4 кв м, загальною площею 67, 4 кв м ОСОБА_1 з сім`єю з трьох осіб та видати ОСОБА_1 ордер на право зайняття квартири за адресою АДРЕСА_1 жилою площею 31,4 кв м, загальною площею 67, 4 кв м з сім`єю з трьох осіб ( ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 син).

03.06.2024 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки при постановленні судового рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Просить стягнути з відповідача - виконавчого комітету Луцької міської ради понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

У поданих до суду 06.06.2024 запереченнях на заяву про ухвалення додаткового судового рішення представник виконавчого комітету Луцької міської ради заперечує щодо стягнення судових витрат та зазначає, що судом у рішенні від 21.03.2024 було розглянуто питання щодо стягнення на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та відмовлено у такому стягненні, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, оскільки судове рішення у цій справі було ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження, необхідність у розгляді питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні відсутня, тому питання про прийняття додаткового судового рішення розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З аналізу даних правових норм слідує, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини 3 статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суб`єкту владних повноважень не можуть компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов`язаних із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на забезпечення доказування (пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз), оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своїх дій у суді.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із органами державної влади.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15.

У пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що термін "суб`єкт владних повноважень" вживаються в такому значенні: орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир, затвердженого наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 17.01.2023 №16, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир є державною установою Міністерства оборони України.

Враховуючи ту обставину, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир є суб`єктом владних повноважень, а витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судового збору.

Суд також зазначає, що питання щодо розподілу судових витрат розглядалося судом у рішенні від 21.03.2024 в даній справі, де у мотивувальній частині рішення суд зазначив, що оскільки задоволено позов суб`єкта владних повноважень, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 143, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судового збору в адміністративній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир до виконавчого комітету Луцької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук