Справа № 620/11860/23
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №27 від 08 березня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 27.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати при обчислені ОСОБА_1 пенсії державного службовця, наступні довідки: довідку Відділу агропромислового розвитку та екології Чернігівської районної адміністрації №2 від 15.06.2023; довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30/686 від 23.02.2023; довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30/687 від 23.02.2023; довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30 2066 від 19.06.2023.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року адміністративний позов задовольнити частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №27 від 08 березня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 27.02.2023, врахувавши при обчислені пенсії державного службовця, наступні довідки: довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30/686 від 23.02.2023; довідку Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30/687 від 23.02.2023.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо частковогозадоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 з 20.04.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.02.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії за віком на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу».

Рішенням від 08.03.2023 № 27 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачу у переведенні на інший вид пенсії, а саме з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», зазначивши, що у позивача відсутній необхідний стаж держаної служби.

Вважаючи протиправною відмову у переведенні на інший вид пенсії, а саме з пенсії за віком на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Так у відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державу службу» (далі - Закон № 3723-XII).

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) .

З 01.05.2016 Закон №889-VIII набув чинності, а положення Закону №3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно із пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII пенсія державного службовця згідно статті 37 Закону №3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону №889-VIII обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону №889-VIII мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби, зокрема, обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас для осіб, які обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів приходит до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Також вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі 687/545/17.

Так позивачем дотримано першу та другу умову для призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме досягнуто відповідного віку (64 роки) та підтверджено наявність загального страхового стажу більше 30 років.

Щодо третьої умови для отримання пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, а саме стажу державної служби, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії трудової книжки від 13.09.1976 серії НОМЕР_1 (а.с. 17-20) позивач займав посади державної служби. Вказане також підтверджується наступним.

Як вбачається з наказу Чернігівського районного управління сільського господарства №80 від 01 листопада 1983 року, ОСОБА_1 було прийнято на посаду економіста по організації соціалістичних змагань, використання в сільськогосподарському виробництві досягнень науки і передового досвіду (а.с. 21).

Крім того як вбачається з довідки Відділу агропромислового розвитку та екології Чернігівської районної державної адміністрації №12 від 10 липня 2023 року, ОСОБА_1 в період з 01 листопада 1983 року по 19 червня 1985 рік працювала на посаді економіста по організації соціалістичних змагань, використання в сільськогосподарському виробництві досягнень науки і передового досвіду (а.с. 22). Крім того з вказаної довідки також вбачається, що: згідно з рішенням 11 сесії 12 скликання районної Ради народних депутатів від 06 вересня 1989 року «Про ліквідацію Чернігівського районного агропромислового об`єднання» Чернігівське районне агропромислове об`єднання реорганізоване в Агропромислове об`єднання «Чернігівське»; згідно наказу Агропромислового об`єднання «Чернігівське» №2 від 31 січня 1992 року на виконання рішення 9 сесії районної Ради народних депутатів від 05 жовтня 1991 року «Про утворення управління сільського господарства райвиконкому» і постанови зборів уповноважених представників господарств 29 листопада 1991 року АПО «Чернігівське» припинило діяльність шляхом ліквідації; згідно наказу Управління сільського господарства Чернігівського райвиконкому №11 від 13 квітня 1992 року про виконання рішення райвиконкому від 10 квітня 1992 року №128 «Про зміни в системі органів державної виконавчої влади» та наказу Управління сільського господарства та продовольства №12 від 30 квітня 1992 року на виконання розпорядження Представника Президента України в Чернігівському районі №1 від 10 квітня 1992 року ліквідовано Управління сільського господарства Чернігівського райвиконкому, шляхом його реорганізації в Управління сільського господарства і продовольства Чернігівської районної державної адміністрації; згідно витягу з розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №53-к від 21 червня 2005 року про реорганізацію апарату та окремих структурних підрозділів райдержадміністрації Управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації, реорганізовано в Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації; згідно розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №330 від 08 лютого 2018 року про зміну назви Управління агропромислового розвитку Чернігівської районної державної адміністрації управління перейменовано у відділ агропромислового розвитку та екології Чернігівської районної державної адміністрації.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої 15 червня 2023 року відділом агропромислового розвитку та екології Чернігівської районної державної адміністрації №2 заробітна плата ОСОБА_1 , яка враховується при обчисленні пенсії склала 0,01084 грн. Вказана довідка видана на підставі особових рахунків за 1983-1984 роки (а.с. 23).

Крім того з довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-09-01-30/671 від 22 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 з 29 квітня 2016 року по 14 грудня 2022 року працювала в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Чернігівській області, на посаді головного спеціаліста відділу карантину рослин Управління фітосанітарної безпеки. Також з вказаної довідки вбачається: з 01 березня 2002 року по 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 працювала в Державній інспекції захисту рослин Чернігівської області на посадах провідного агронома Чернігівського пункту сигналізації і прогнозу, провідного спеціаліста державного інспектора захисту рослин Чернігівського району та в Державній фітосанітарній інспекції Чернігівської області на посаді головного спеціаліста державного фіто санітарного інспектора відділу державного нагляду Управління державного нагляду; відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2012 року №125 «Про утворення територіальних органів Державної ветеринарної та фітосанітарної служби», реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної га фітосанітарної служби шляхом злиття державних інспекцій з карантину рослин та державних інспекцій захисту рослин, а саме: Державна інспекція захисту рослин Чернігівської області реорганізована в Державну фіто санітарну інспекцію Чернігівської області шляхом злиття з Державною інспекцією з карантину рослин по Чернігівській області; згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», Державна фітосанітарна інспекція Чернігівської області реорганізована шляхом приєднання до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області.

Колегія суддів зазначає, що наявність у позивача стажу роботи на посадах державної служби понад 10 років, відповідно до матеріалів справи, підтверджено копією трудової книжки від 13.09.1976 серії НОМЕР_1 та вищезазначеними довідками.

Щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідок, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (далі - Постанова №1-3).

З довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої 23 лютого 2023 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівської області №01-08-01-30/686 вбачається, що ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Чернігівській області на посаді головного спеціаліста, а її заробітна плата станом на лютий 2023 року становить: 9100 грн (а.с. 25).

Також позивачу Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівської області видана довідка від 23.02.2023 №01-08-01-30/686 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с. 26)

Колегіясуддів звертає увагу на те, що форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином суд дійшов висновку, що всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача згідно статті 37 Закону №889-VIII.

З матеріалів справи випливає, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої 15 червня 2023 року відділом агропромислового розвитку та екології Чернігівської районної державної адміністрації №2 заробітна плата ОСОБА_1 , яка враховується при обчисленні пенсії склала 0,01084 грн. Вказана довідка видана на підставі особових рахунків за 1983-1984 роки (а.с. 23). Однак суд зазначає, що така довідка не відповідає формі довідок, затвердженої Постановою №1-3, а тому не може бути використаною при призначенні пенсії державного службовця.

Також колегіясуддів зазначає, що довідка Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області №01-08-01-30 2066 від 19.06.2023 теж не відповідає встановленій формі згідно Постанови №1-3, а відтак не може бути використаною при призначенні пенсії державного службовця.

Частиною 1 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» 27.02.2023 та з цієї дати просить суд зобов`язати відповідача перевести його на відповідну пенсію, то призначення пенсії позивачу має відбутися саме з 27.02.2023 - дати звернення із заявою про призначення пенсії.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6400,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані відповідні документи (а.с.11-13, 34-36), колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки позов задоволено частково, за наведених обставин за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 3200,00 грн.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль