Справа № 500/2123/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2123/24

12 червня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить cтягнути з відповідача 10099,66 грн, в якості відшкодування завданої шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 відповідач була забезпечена речовим майном згідно з нормами забезпечення та інвентарним майном, що підтверджується Роздавальною відомістю №225 від 09.01.2024.

29.02.2024 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт з матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 (вх. №693 від 29.02.2024) про те, що у зв`язку із звільненням військовослужбовця ОСОБА_1 , було виявлено недостачу майна, а саме: шолом чорний - 1 шт. та спальний мішок - 1 шт.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 №61 солдата ОСОБА_1 , бойового медика другого стрілецького взводу другої стрілецької роти, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони (по особовому складу) від 27.02.2024 №19-РС у відставку за підпунктом "б" пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців), вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01 березня 2024 року виключено зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення.

Таким чином, на момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, за солдатом ОСОБА_1 залишилася заборгованість за видані військовослужбовцю та втрачені ним предмети речового майна особистого користування.

У зв`язку з невідшкодуванням вказаної заборгованості державі заподіяна шкода в розмірі залишкової вартості втраченого нею речового майна становить 10099,66 грн.

Ухвалою суду від 12.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) до суду не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

12.01.2024 ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.01.2024 №12 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначено на посаду бойовим медиком другого стрілецького взводу другої стрілецької роги. Військову службу відповідач проходила у званні "солдат".

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 відповідач була забезпечена речовим майном згідно з нормами забезпечення та інвентарним майном, що підтверджується Роздавальною відомістю №225 від 09.01.2024.

29.02.2024 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт з матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 (вх. №693 від 29.02.2024) про те, що у зв`язку із звільненням військовослужбовця ОСОБА_1 , було виявлено недостачу майна, а саме: шолом чорний - 1 шт. та спальний мішок - 1 шт.

29.02.2024 складено Відомість №5 (Втрата майна ОСОБА_1 2 ср), згідно якої залишкова вартість втраченого майна складає: шолом балістичний (1 шт.) - 9038,34 грн, мішок спальний (1 шт.) - 1061,32 грн, разом - 10099,66 грн.

У рапорті солдата ОСОБА_1 (вх. №706 від 01.03.2024) зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилась із Відомістю №5 (Втрата майна ОСОБА_1 2 ср) щодо визначення вартості речового майна (шолом балістичний, мішок спальний), яке було нею втрачено, та яке підлягає нею до відшкодування, однак незважаючи на втрату майна, відшкодувати військовій частині його вартість не має змоги.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 №61 солдата ОСОБА_1 , бойового медика другого стрілецького взводу другої стрілецької роти, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони (по особовому складу) від 27.02.2024 №19-РС у відставку за підпунктом "б" пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців), вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01 березня 2024 року виключено зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення.

У зв`язку з невідшкодуванням вказаної заборгованості державі заподіяна шкода в розмірі 10099,66 грн грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 №1075-XIV (далі Закон №1075-XIV) військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №1075-XIV Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-ХІV (далі Статут).

Згідно із статтею 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

Суд встановив, що відповідач проходила службу в Збройних Силах України, була забезпечена речовим майном згідно з нормами забезпечення та інвентарним майном, що підтверджується наявною карткою обліку військового майна особистого користування №30ор.

Наказом Міноборони від 29.06.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі Інструкція), якою визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори.

Відповідно до пункту 4 розділу III Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно з пунктом 29 розділу V Інструкції під час звільнення з військової служби в особливий період у запас або відставку військовослужбовці вибувають з тим речовим майном, яке знаходилось у них у носінні. Речі, які ними не були отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини. На майно, яке вибуває зі звільненими, виписується атестат. Предмети речового майна переходять у їх власність.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон №160-ІХ.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (пункт 5 статті 1 Закону №160-ІХ).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Наявними у справі доказами підтверджується, що загальна сума прямої дійсної шкоди, завданої державі солдатом ОСОБА_1 внаслідок втрати виданого їй речового майна та невідшкодування його вартості складає 10099,66 грн.

При цьому, відповідач доказів добровільної сплати зазначених коштів до суду не подала.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не надала належних доказів, які б спростували позицію позивача, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи кошти за відшкодування вартості втраченого майна нею не відшкодовані, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та до задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 10099 (десять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 66 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 12 червня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.