Справа № 520/9315/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 червня 2024 р. справа № 520/9315/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4 від 19 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років в порядку п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу за вислугою років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що надає йому право на отримання пенсії за вислугою років, період роботи з 05 грудня 1989 року по 04 червня 1991 року на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону в «Балаклійській експедиції по геофізичним дослідженням в свердловинах», з 05 червня 1991 року по 31 грудня 1998 року на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону ДГП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за вислугою років відповідно до вимог пункту 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 січня 2024 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4 від 19.01.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років в порядку п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугою років. Зокрема, до пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки №1058 від 28.05.2004, оскільки документами, наданими позивачем, не підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача, до загального страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 21.11.1986 по 16.12.1988, оскільки у військовому квитку серії НОМЕР_2 дата видачі зазначено не повністю з дописом чорнилами іншого кольору як і дата призову; необхідно надати уточнюючу довідку про період проходження строкової військової служби. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки №1058 від 28.05.2004, оскільки не відповідає додатку №5 Постанови №637, а саме: відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати, відсутня інформація про кількість пільгового періоду. Необхідно надати оновлену довідку, яка відповідає додатку №5 Постанови №637 та, оскільки підприємство ліквідоване, надати на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах. Отже, документами, наданими позивачем, не було підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років. Враховуючи вищезазначене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.01.2024 №74, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугою років, на думку відповідача, є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 12.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "б" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням довідки №1058 від 28.05.2004.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.01.2024 та доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №4 від 19.01.2024, яким позивачу відмовлено в призначенні такої пенсії.

У спірному рішенні зазначено, що позивач досяг 55-річного віку, страховий стаж позивача становить 36 років 2 місяці 22 дні при необхідному не менше 30 років; стаж за вислугу років становить - 9 років 0 місяців 29 днів при необхідному 12 років 6 місяців.

Пільговий стаж позивача станом на 11.10.2017 складає 9 років 29 днів (зараховано згідно даних персоніфікованого обліку (Форма ОК-5) з 01.01.1999; на даний момент організація в м. Балаклії відсутня (перевірено через податкову службу); м. Балаклія з 11.09.2022 знаходиться в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначений в Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Згідно з Порядком №18-1 зазначені періоди роботи повинні розглядатись на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви до загального страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 21.11.1986 по 16.12.1988, оскільки у військовому квитку серії НОМЕР_2 дата видачі зазначено не повністю з дописом чорнилами іншого кольору як і дата призову; необхідно надати уточнюючу довідку про період проходження строкової військової служби.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи згідно довідки №1058 від 28.05.2004, оскільки не відповідає додатку №5 Постанови №637, а саме: відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати, відсутня інформація про кількість пільгового періоду. Необхідно надати оновлену довідку, яка відповідає додатку №5 Постанови №637 та, оскільки підприємство ліквідоване, надати на розгляд Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах.

Документами наданими позивачем не було підтверджено право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Враховуючи зазначене вирішено: відмовити в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугою років.

Позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4 від 19.01.2024 підлягає скасуванню, оскільки відповідачем протиправно не зараховано до стажу позивача, що надає йому право на отримання пенсії за вислугою років, період роботи з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону в «Балаклійській експедиції по геофізичним дослідженням в свердловинах» та з 05.06.1991 по 31.12.1998 - на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону ДГП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Пунктом 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» збережено право на пенсію за вислугу років для окремих категорій осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

При цьому період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше півроку зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю, а на сезонних роботах - відповідно до статті 61 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 21.07.1986 вбачається, що ОСОБА_1 у спірних періодах працював у Балаклійській експедиції з геофізичних досліджень у свердловинах, яка 01.04.1996 реорганізована у ГГП "Балакліяпромгеофізика", з 26.07.2001 - в ДП "Балакліяпромгеофізика", а саме:

- з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону на підставі Наказу №92к від 05.12.1989;

- з 05.06.1991 по 30.07.2001 на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону на підставі Наказу №37к від 06.06.1991 та Наказу №40к від 31.07.2001.

Зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4 від 19.01.2024 вбачається, що при розрахунку стажу для призначення пенсії позивача пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу позивача лише періоди згідно довідки від 28.05.2004 №1058, виданої ДП "Балакліяпромгеофізика", оскільки відсутня інформація про відпуски без збереження заробітної плати та інформація про кількість пільгового періоду.

При цьому, пільговий стаж позивача з 01.01.1999 зараховано згідно даних персоніфікованого обліку (Форма ОК-5).

Суд зазначає, що довідкою від 28.05.2004 №1058 підтверджено пільговий стаж позивача з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону на підставі (наказ №92к від 05.12.1989); з 05.06.1991 по 30.07.2001 на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону (наказ №37к від 06.06.1991, наказ №40к від 31.07.2001); з 08.05.2003 по 27.05.2004 на посаді машиніста геофізичного загону (наказ №18к від 12.05.2003, наказ №22к від 28.05.2004), що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку).

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Таким чином, слід зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вказувати щодо відсутності трудового стажу позивача за спірний період.

Відповідно до п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 по справі №686/3264/16-а зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

Враховуючи вищевикладені обставини, до пільгового стажу відповідно до пункту «б» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за вислугу років, необхідно зарахувати періоди роботи позивача з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону в «Балаклійській експедиції по геофізичним дослідженням в свердловинах» та з 05.06.1991 по 31.12.1998 на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону ДГП «Балакліяпромгеофізика».

За правилами статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 ст. 45 Закону №1058-ІУ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України №13-1 07.07.2014) (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведенім з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документів про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку №22-1).

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У постановах від 07.03.2018 по справі №233/2084/17, від 16.05.2019 по справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 по справі №577/2688/17 від 31.03.2020 по справі №446/656/17, від 21.05.2020 по справі №550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію.

Враховуючи вищевикладене, рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.01.2024 №74 є необґрунтованим, прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення, без використання повноважень з тою метою, з якою вони надані, а отже не відповідає вимогам Конституції та законів України та підлягає скасуванню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу за вислугою років періоди роботи ОСОБА_1 : з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону в «Балаклійській експедиції по геофізичним дослідженням в свердловинах», з 05.06.1991 по 31.12.1998 на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону ДГП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Щодо вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до вимог пункту 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12 січня 2024 року, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 3 та 4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 58 Закону №1058-IVвизначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти своїм рішенням компетенцію уповноваженого органу державної влади, через що вимоги про зобов`язання призначити пенсію також задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 12.01.2024.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4 від 19.01.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2024 про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту "б" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до пільгового стажу для вислуги років періоди роботи: з 05.12.1989 по 04.06.1991 на посаді моториста каротажної самохідної станції комплексного геофізичного загону в "Балаклійській експедиції по геофізичним дослідженням в свердловинах", з 05.06.1991 по 31.12.1998 на посаді машиніста каротажного підйомника комплексного геофізичного загону ДГП " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.