Справа № 440/40/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р. Справа № 440/40/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 06.03.24 у справі № 440/40/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 23.11.2023 про призначення та виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим 28.04.2022 та 08.07.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.11.2023, нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим 28.04.2022 та 08.07.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з огляду на обставини справи, наголошує про неврахування судом першої інстанції того, що відповідно до довідки ВЛК, наданою ОСОБА_1 , захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини, тому відповідна виплата, згідно з Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168, позивачу не передбачена.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2022 за №709 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджується, що солдат ОСОБА_1 28.04.2022 під час виконання ним бойових завдань під час захисту Батьківщини одержав мінно-вибухову травму, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з цефалгічним, вестибуло-атактичним синдромами.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2022 за №719 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 08.07.2022 отримав вогнепальне наскрізне поранення живота з пошкодженням сліпої кишки, вогнепальний перелом крила правої клубової кістки, масивна гематома черевної порожнини, тазова позачеревна гематома, гемоперетонеум, травматичний шок 3 ст. під час виконання ним бойових завдань під час захисту Батьківщини.

З 03.07.2023 ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06.07.2023 за № 1909 мінно-вибухова травма та вогнепальне поранення ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 31.10.2023 за №6435 поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини та кваліфікується як тяжке. Хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії.

Відповідно до виписки № 1678 із медичної карти стаціонарного хворого від 06.09.2023 у період із 17.08.2023 по 06.09.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Лубенський обласний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради" із діагнозом: наслідки вибухової травми (28.04.2022), ЗЧМТ, струс головного мозку зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромами, тривожним синдромом. Посттравматична невропатія правого сідничного нерва, наслідки вибухової травми (28.07.2022).

Згідно із випискою № 1967 із медичної карти стаціонарного хворого від 18.10.2023 у період із 06.10.2023 по 18.10.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Лубенський обласний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради" із діагнозом: ГЕРХ. Ерозивний езофагіт в ст. загострення, недостатність кардії, хронічний еритоматозний гастрит з підвищеною секреторною і кислоутворюючою функцією шлунку в ст. загострення, хронічний дуоденіт в ст. загострення, рубцева деформація цибулини дванадцятиперстної кишки, реактивний панкреатит.

Відповідно до виписки № 9968/450 із медичної карти стаціонарного хворого у період із 23.10.2023 по 01.11.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП "ЛЛІЛ" ЛМР із діагнозом: гострий бактеріальний одонтогенний максиліт зліва.

Представник позивача 25.11.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, до якої додав рапорт ОСОБА_1 від 23.11.2023 про виплату винагороди, витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії від 06.07.2023 за № 1909, довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 за № 6435, довідок Військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2022 за №№709, 719 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 1678, №1967, №9968/540.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.11.2023 за № 8018 повідомлено адвоката про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 з рапортом та належним чином завіреними копіями документів, що надають право на отримання додаткової грошової винагороди, у зв`язку із пораненням, не надав. У зв`язку із чим для розгляду рапорту та доданих документів військовослужбовець повинен звернутися з рапортом на ім`я командира для розгляду питання по суті.

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з огляду встановлені обставини справи та приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи положення статті 9 КАС України, дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023, та зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 17, 46 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом статей 17, 65 Конституції України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції. Тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними ст. 46 Конституції України (абз. 2, 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 р. № 12-р/2018).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі за текстом - Постанова № 168).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень.

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 (в чинній редакції) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Водночас Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Судом установлено, що умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, позивачем дотримані та підтверджуються довідками Військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2022 за № 709, № 719 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06.07.2023 за № 1909, довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 31.10.2023 за № 6435 та наявними в матеріалах справи випискою № 1678 із медичної карти стаціонарного хворого від 06.09.2023 та випискою № 1967 із медичної карти стаціонарного хворого від 18.10.2023.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я - КП "Лубенський обласний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради" у період із 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023.

Посилання відповідача на те, що позивач повинен був особисто звернутися до свого безпосереднього начальника із рапортом про виплату додаткової грошової винагороди у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 28.02.2022 за №168, є безпідставним, оскільки представник позивача 25.11.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, до якої долучив всі необхідні докази для здійснення її виплати, в тому числі рапорт ОСОБА_1 від 23.11.2023 та відповідні довідки.

Враховуючи викладене висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023 з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 за № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, за період з 17.08.2023 по 06.09.2023 та із 06.10.2023 по 18.10.2023, є обґрунтованим і законним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі № 440/40/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк