Справа № 160/9390/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2024 рокуСправа №160/9390/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОПРОІНВЕСТ 08" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області безпідставно дійшло висновку по не спрямованість правочину укладеного позивачем з СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагенти поставили позивачу товар, що підтверджується видатковими, податковими накладними та товарно-транспортними накладними. Позивач зазначає, що порушення СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на формування витрат. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Податкові накладні СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» зареєстровані у ЄРПН.
Ухвалою суду від 12.04.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки правочин укладений позивачем з СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» не має достатньої кількості працівників, наявна інформація про відсутність матеріально-технічного забезпечення контрагента для виробництва (зберігання) товару, не є можливим встановити фактичного виробника товару, неможливо встановити джерело походження товару, не відповідність між придбаним та реалізованим товаром по ланцюгу постачання; відсутність трудових ресурсів;
- особа, яка вказана перевізником у товарно-транспортних накладних, не декларувала наявності транспортних засобів на праві власності або на праві оренди;
- податковим органом не встановлено факту наявності у ТОВ «Транс Груп» транспортних засобів, які відображені у актах здачі приймання робіт (надання послуг); також транспортні засоби відсутні у ТОВ «Ніка Сервіс Плюс», у якого ТОВ «Транс Груп» орендувало транспортні засоби для надання послуг перевезення вантажу для позивача;
- позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання товару у СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд».
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 23.01.2024 року по 05.02.2024 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2023 року від`ємного значення з ПДВ.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт від 15.02.2024 року № 329/04-36-07-03/35834331.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про завищення суми податкового кредиту з ПДВ у жовтні листопаді 2023 року на суму 229 570 грн., що призвело до завищення суми ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду в розмірі 229 570 грн. за звітній податковий період листопад 2023 року.
Висновок відповідача у акті перевірки обґрунтований тим, що правочини укладені позивачем з контрагентами СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» є такими, що спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» не має достатньої кількості працівників, наявна інформація про відсутність матеріально-технічного забезпечення контрагента для виробництва (зберігання) товару, не є можливим встановити фактичного виробника товару, неможливо встановити джерело походження товару, не відповідність між придбаним та реалізованим товаром по ланцюгу постачання; відсутність трудових ресурсів;
- особа, яка вказана перевізником у товарно-транспортних накладних, не декларувала наявності транспортних засобів на праві власності або на праві оренди;
- податковим органом не встановлено факту наявності у ТОВ «Транс Груп» транспортних засобів, які відображені у актах здачі приймання робіт (надання послуг); також транспортні засоби відсутні у ТОВ «Ніка Сервіс Плюс», у якого ТОВ «Транс Груп» орендувало транспортні засоби для надання послуг перевезення вантажу для позивача;
- позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання товару у СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд».
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з - СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами - СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами - СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем - СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені -СФГ «Надія» та ТОВ «Вольтажком Лтд» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та СФГ «Надія» і ТОВ «Вольтажком Лтд».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Вольтажком Лтд» укладено договір поставки № А-1674, відповідно до умов якого ТОВ «Вольтажком Лтд» зобов`язувалось доставити товари позивачу, а позивач зобов`зався оплатити надані послуги.
Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи та відображені в акті перевірки.
Факт транспортування товару ТОВ «Вольтажком Лтд» підтверджується копіями експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», які містяться у матеріалах справи та вказані у акті перевірки.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Позивач повністю розрахувався за отриманий товар, що підтверджується копіями платіжних доручень, які містяться у матеріалах справи.
ТОВ «Вольтажком Лтд» виписало позивачу податкові накладні, які містяться у матеріалах справи та вказані у акті перевірки, та які зареєстровано у ЄРПН.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Вольтажком Лтд» було зареєстрованою юридичною особою, на момент здійснення з позивачем господарської діяльності та був платниками ПДВ, що вказано в акті перевірки.
Згідно вимог п.201.10 ПК України податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 року у ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), є для покупця таких товарів (послуг) достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є відповідність податкової накладної до порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 року у справі № 200/5932/19.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
На підставі викладеного, судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «Вольтажком Лтд» господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки.
Судом встановлено, що між позивачем та СФГ «Надія» укладено договір поставки № А1295/№ 268, відповідно до умов якого СФГ «Надія» зобов`язувалось доставити товари позивачу (насіння соняшника), а позивач зобов`зався оплатити надані послуги.
Факт поставки товару підтверджується копіями накладних, які містяться у матеріалах справи та відображені в акті перевірки.
Факт транспортування товару СФГ «Надія» підтверджується копіями експрес-накладних, які містяться у матеріалах справи та вказані у акті перевірки; перевізник ФОП ОСОБА_1 .
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Позивач повністю розрахувався за отриманий товар, що підтверджується копіями платіжних доручень, які містяться у матеріалах справи.
СФГ «Надія» виписало позивачу податкові накладні, які містяться у матеріалах справи та вказані у акті перевірки, та які зареєстровано у ЄРПН.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що СФГ «Надія» було зареєстрованою юридичною особою, на момент здійснення з позивачем господарської діяльності та був платниками ПДВ, що вказано в акті перевірки.
Згідно вимог п.201.10 ПК України податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 року у ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), є для покупця таких товарів (послуг) достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
СФГ «Надія» орендує нежитлове приміщення (ангар та склад) за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Зелене, вул. Миру, 2, площею 422 кв.м., що підтверджується копією договору оренди нежитлового приміщення від 11.03.2018 року, який укладено між СФГ «Надія» та фізичною особою ОСОБА_2
СФГ «Надія» має у оренді земельні ділянки, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 12.01.2022 року, який міститься у матеріалах справи.
У матеріалах справи міститься копія звіту СФГ «Надія» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2023 року, а також лист СФГ «Надія» про врожайність соняшника посіяного в 2023 році.
Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є відповідність податкової накладної до порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 року у справі № 200/5932/19.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
На підставі викладеного, судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення СФГ «Надія» господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки.
За вказаних обставин податкове повідомлення рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Агропроінвест 08» судовий збір у розмірі 3443,55 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін