Справа № 440/18953/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р.Справа № 440/18953/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 440/18953/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01 березня 2023 року збільшення пенсії позивача сумою 1500 грн, перерахованої з метою її індексації, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році";

- зобов`язати відповідача здійснити з 01 березня 2023 року перерахунок та виплату пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії максимальним (граничним) розміром 1500 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 по справі № 440/18953/23 - скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) щодо обмеження максимального розміру пенсії з 01.03.2023 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) здійснити з 01.03.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на судовий збір в загальній сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Позивачем до Другого апеляційного адміністративного суду подано заяву про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року, а саме чи стосується зобов`язання відповідача у судовому рішенні провести перерахунок пенсії позивача із індексацією з 01.03.2023 року із застосуванням коефіціента збільшення 1,197 без обмеження максимальним розміром, зокрема включно граничним (максимальним розміром 1500 грн).

Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року, дослідивши матеріали даної справи, вважає, що у її задоволенні належить відмовити, з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Зазначена стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

В заяві про роз`яснення судового рішення заявник просить надати роз`яснення щодо того чи стосується зобов`язання відповідача у судовому рішенні провести перерахунок пенсії позивача із індексацією з 01.03.2023 року із застосуванням коефіціента збільшення 1,197 без обмеження максимальним розміром, зокрема включно граничним (максимальним розміром 1500 грн).

Наведене свідчить про те, що позивач розуміє зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024, але фактично просить роз`яснити порядок виконання судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до повноважень суду не входить роз`яснення порядку виконання судового рішення, оскільки це суперечить вимогам ст. 254 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 складена відповідно до вимог чинного законодавства, у мотивувальній частині викладено усі обставини справи, рішення є зрозумілим, обґрунтованим нормами закону, які регулюють спірні правовідносини, зміст резолютивної частини також є зрозумілим та не дає підстав для неоднозначного тлумачення способу її виконання і додаткового роз`яснення не потребує.

Водночас позивач, звертаючись до суду із даною заявою зазначає про необхідність роз`яснення постанови суду щодо того чи стосується зобов`язання відповідача у судовому рішенні провести перерахунок пенсії позивача із індексацією з 01.03.2023 року із застосуванням коефіціента збільшення 1,197 без обмеження максимальним розміром, зокрема включно граничним (максимальним розміром 1500 грн), не вказуючи про конкретні недоліки резолютивної частини, що ускладнюють виконання судового рішення.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством, зокрема ст. 254 КАС України, в порядку якої заявник звернувся до суду із даною заявою, передбачено механізм саме роз`яснення змісту судового рішення, тлумачення форми його викладення у випадку виникнення труднощів із його розумінням, що виключає будь-які зміни цього судового рішення.

Натомість порушені заявником питання стосуються роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду, та до них не може бути застосовано механізм, який передбачений щодо роз`яснення змісту судового рішення.

Відтак правові підстави для роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року відсутні.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року у справі № 440/18953/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений 11.06.2024.