Справа № 320/16997/23
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0274/1/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" червня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

за участі секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати дії Державної міграційної служби України щодо нерозгляду її скарги від 30.03.2023 на постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 про накладення адміністративного стягнення протиправними;

- визнати дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у Києві та Київській області Петрова Д.В. щодо складання постанови серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 про накладення адміністративного стягнення протиправними;

- скасувати постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 про накладення адміністративного стягнення за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 206 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що постанову від 20.03.2024, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП вважає неправомірною.

Відповідно до оскаржуваної постанови її притягнуто до відповідальності за порушення порядку надання житла невідомому їй громадянину Грузії ОСОБА_2 , який перебуває на території України з порушенням правил перебування.

Позивачка зазначає, що її чоловіком являється ОСОБА_3 і у своїх поясненнях вона вказувала, що їй було невідомо, що ОСОБА_3 перебуває на території України із порушенням такого перебування.

Житло, в якому вона перебувала у АДРЕСА_1 не належить їй на праві власності чи праві оренди, не є ні її, ні чоловіка зареєстрованим місцем проживання. Тому відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Вважає, що відповідачем не доведена її вина у вчиненні цього правопорушення, у зв`язку з чим просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Про існування оскаржуваної постанови їй стало відомо 29.03.2023.

30.03.2023 позивачка звернулась до ДМС України зі скаргою про перегляд та скасування постанови.

03.05.2023 на її адресу надійшла відповідь від першого заступника голови ДМСУ Ковалевської І. від 18.04.2023, що скарга розгляду не підлягає через пропущення строку на оскарження постанови та відсутність причин поновлення строку на оскарження постанови.

Позивачка зазначає, що скарга на постанову від 20.03.2023 була подана нею 30.03.2023, тобто у визначений законом десятиденний строк.

Тому, вважає, що діями ДМС України щодо нерозгляду її скарги поданої в межах десятиденного строку порушені її права, зокрема доступ до правосуддя.

У відзивах на позовну заяву представник відповідача Державної міграційної служби України та Центрального міжрегіонального управління ДМС у Києві та Київській області Сергій Вахненко просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що позивачка порушила порядок надання житла громадянину Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває з порушенням правил перебування. Місце скоєння: АДРЕСА_1 . У зв`язку з вказаним порушенням 20.03.2023 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ст. 206 КУпАП та відповідно до оскаржуваної постанови від 20.03.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

Твердження позивачки про те, що вона звернулась зі скаргою на постанову від 20.03.2023 серії ПН МКМ №012739 30.03.2023 не відповідає дійсності, оскільки скарга позивачки надійшла до ДМС України 06.04.2023. Тобто скарга подана з порушенням строку на подання такої скарги без поважних причин. У зв`язку з чим вищевказана скарга розгляду не підлягала, посилається при цьому, серед іншого, на статті 251, 280, 289 КУпАП, Положення про Державну міграційну службу України, затверджене постановою КМУ № 360 від 20.08.2014, Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні право порушення затвердженою Наказом МВС України № 825 від 28.08.2013 та зареєстровану в МЮУ за № 1654/24186 від 25.09.2013 (а.с. 68-71, 81- 85).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 справу №320/16997/23 передано на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2023 справу №320/16997/23 передано на розгляд за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2024 справу прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 12.03.2024 суд залишив без руху позовну заяву через несплату судового збору за усіма позовними вимогами.

Недоліки позову ОСОБА_1 усунула 21.03.2024.

Протокольною ухвалою суду від 18.04.2024 суд задовольнив клопотання представника позивачки адвоката Герасимовської Н.М. та залучив до участі в справі в якості співвідповідача Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області.

У судовому засіданні представник відповідачів проти задоволення позову заперечив із підстав, вказаних у відзиві.

Представник позивачка адвокат Герасимовська Н.М. підтримала позов.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи у судове засідання 12.06.2024 не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 12.06.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Фактичні обставини, встановлені судом

Постановою серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023, винесеною заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 206 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 5100 грн.

Відповідно до вказаної постанови о 15-00 год. 20.03.2023 за адресою: м. Київ, вул. Ольгинська, 3 було виявлено громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка порушила порядок надання житла громадянину Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває з порушенням правил перебування. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 .

Копію постанови ОСОБА_1 отримала 29.03.2023, про що свідчить її особистий підпис у графі «копію цієї постанови отримано» (а.с. 19-20, 21-22).

30.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до Державної міграційної служби України зі скаргою, у якій просила скасувати постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023, винесену уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем (а.с. 24-26).

Листом Державної міграційної служби України від 30.03.2023, ОСОБА_1 було повідомлено, що станом на 30.03.2023 строк подання скарги на постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 винесену уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України Центрального міжрегіонального управління ДМС у Києві та Київській області минув та поважних причин пропуску вказаного строку не вбачається. Скарга на вищевказану постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 у ДМС розгляду не підлягає (а.с. 27, 28).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається? що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований 23.11.2022 у Київському відділі ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 23).

Відповідно до нотаріально посвідченої копії паспорта серія/номер НОМЕР_1 , виданого Міністерством юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кутаісі є громадянином Грузії. Строк дії паспорта з 04.12.2018 до 04.12.2028 (а.с. 12-14).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 05.04.2022 по 30.05.2022 перебував у складі підрозділу добровольчого формування № 23 територіальної громади Дніпровського району м.Києва «Карпатська Січ», що доводиться копією довідки від 03.06.2022 виданої командиром добровольчого формування № 23 територіальної громади Дніпровського району м. Києва «Карпатська Січ» НОМЕР_2 бригади Сил територіальної оборони України (в/ч НОМЕР_3 ) ОСОБА_5 (а.с. 18).

Відповідно до відомостей про осіб, які перетнули державний кордон від 20.03.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії (закордонний паспорт серія/номер НОМЕР_4 ), неодноразово перетинав державний кордон, востаннє в`їхав на територію України 25.03.2022 о 09:04 год.(а.с. 94).

Норми права, застосовані судом

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

За положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 206 КУпАП, чинної до 20.08.2023 надання громадянами іноземцям та особам без громадянства житла, транспортних засобів, сприяння їх незаконній реєстрації, оформленню документів на проживання чи навчання, прийняттю на роботу, а також надання інших послуг на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і правил транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтю 206 КУпАП виключено на підставі Закону № 3196-IX від 29.06.2023.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За вимогами статей 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із положеннями ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду

Дослідивши та оцінивши доводи сторін, надані докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову із таких підстав.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

З урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, визначених ч. 2 ст. 77 КАС України, доведення факту неправомірності дій позивача у даному випадку покладається на відповідача.

Проте, відповідач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України доказів, які доводить правомірність прийняття оскаржуваної постанови та наявність підстав для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП суду не надало.

Єдиним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МКП 012780 від 20.03.2023, що складений головним спеціалістом ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_6 - ОСОБА_1 порушила порядок надання житла громадянину ОСОБА_7 .

Проте, в протоколі не зазначено яке саме житло було надано позивачкою, не вказана адреса житла та якими доказами підтверджується факт надання такого житла. У поясненнях ОСОБА_1 не підтверджувала факту надання житла громадянину Грузії ОСОБА_3 .

Суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є власником чи орендарем цього житла, що вона це житло надала громадянину Грузії ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки відповідачем Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у Києві та Київській області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови та вчинення позивачкою зазначених в оскаржуваній постанові дій, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії НП МКМ №012739 від 20.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 206 КУпАП, підлягає скасуванню та провадження у справі закриттю.

У задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у Києві та Київській області Петрова Д.В. щодо складання постанови серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 про накладення адміністративного стягнення та визнання дій Державної міграційної служби України щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 30.03.2023 на постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023 про накладення адміністративного стягнення протиправними, суд відмовляє із таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки у зазначеній вище нормі передбачено вичерпний перелік повноважень місцевого загального суду як адміністративного за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, то у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи щодо винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, чи інших дій, зокрема щодо нерозгляду скарги. В іншому випадку суд перейме на себе повноваження, якими він не наділений законом, що недопустимо.

Суд зазначає, що у даній категорії справ належним та достатнім способом захисту при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення є скасування такої постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що у відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а вказано, що відповідачем у справах про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином, заступник начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Петров Д.В. є неналежним відповідачем у цій справі, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Оскільки із трьох заявлених позовних вимог ОСОБА_1 заявлено одну позовну вимогу - про скасувати постанови серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023, за пред`явлення якої сплачено судового збору 536,8 грн, відповідно, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у Києві та Київській області слід компенсувати сплачених позивачкою 536,8 грн.

Решта судових витрат позивачки не підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у Києві та Київській області задовольнити.

Скасувати постанову серії ПН МКМ № 012739 від 20.03.2023, складену начальником Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 206 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України та Заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Петрова Д.В. про визнання дій неправомірними відмовити.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 536 гривень 8о копійок судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення.

Відомості про учасників справи:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідачі:

- Державна міграційна служба України, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9, ;

- Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 4А,

- Заступник начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 4А.

Суддя І.Ю. Хуторна