Справа № 380/8791/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12 червня 2024 рокусправа № 380/8791/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяву фізичної особи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Буської міської ради, за участю в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Буської міської ради (місцезнаходження: вул. 900 Річчя, 1, м. Буськ, Золочівський район, Львівська область, 80500; ), за участю в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт - Рішення ХХ сесії сьомого скликання Буської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 06.03.2019 №48 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням ХХ сесії сьомого скликання Буської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 06.03.2019 № 48 Буська міська рада, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок вирішила: дати дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га. для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 ; проекти щодо відведення земельних ділянок подати на розгляд та затвердження в Буську міську раду у встановленому порядку; контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію Буської міської ради з питань землекористування. Вказаний акт індивідуальної дії, на думку позивача порушує її законне право на вільне та безперешкодне володіння і користування земельною ділянкою, якою вона з 2004 року відкрито користується.

Повідомляє, що з метою досудового врегулювання спору, 08.03.2024 вона звернулася до Буського міського голови із заявою про скасування зазначеного акту індивідуальної дії, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася у Буську міську раду лише 02.04.2019, в той час, коли саме рішення винесено задовго до цього, а саме - 06.03.2019. У відповіді від 03.04.2024 № 976 на звернення позивача, Буська міська рада послалася на рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009, в якому суд звернув увагу на неможливість скасування або зміни індивідуального акту з огляду на одноразовість його застосування та вичерпаність його дії фактом його виконання.

Позивач вважає спірне рішення протиправним, а тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 20 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичну особу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

На адресу суду 10.06.2024 від третьої особи надійшла заява про закриття провадження у справі. Вказана заява обґрунтована тим, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин. Спірне рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 06.03.2019 №48 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 стосувалося реалізації та набуття третьої особою права власності на земельну ділянку. Повідомляє, що 02.10.2019 Буська міська рада затвердила гр. ОСОБА_1 проект землеустрою та земельна ділянка в м. Буськ по вул. Галицькій орієнтовною площею 0.0036 га передана у її власність (кадастровий номер :13:025:0517).

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Вимоги до позовної заяви визначені правовими нормами ст.160 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, від 19.02.2020 у справі №1340/3580/18 та інших Велика Палата дійшла наступних висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

У постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі в наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

З матеріалів справи судом встановлено, що Рішенням ХХІІІ сесії сьомого скликання Буської міської ради «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 06.03.2019 №48 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 .

В подальшому Рішенням ХХІІІ сесії сьомого скликання Буської міської ради «Про передачу земельних ділянок у власність в м.Буську» від 02.10.2019 №104, затверджено гр. ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 . Передано у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку орієнтовною площею 0.0036 га (кадастровий номер :13:025:0517) для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 .

Право власності на вказану вище земельну ділянку орієнтовною площею 0.0036 га (кадастровий номер :13:025:0517) 07.11.2019 зареєстровано за гр. ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 34084507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206.

Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою (клопотанням) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га в АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування гаражу, гр. ОСОБА_1 реалізовувала свій суб`єктивний публічний інтерес, задовольнити який міг тільки відповідач під час реалізації своїх владних повноважень у галузі земельних відносин.

Суд не заперечує того, що за загальним правилом правомірність рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач здійснював владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, із наведених обставин, які склалися у цій справі, видно, що після прийняття відповідачем спірного рішення, задовго до звернення позивача до суду з цим позовом, відбулися події, які вплинули на предметну підсудність. Зокрема, акт органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки був реалізований, фактично вичерпав свою дію та став підставою для надання земельної ділянки у власність третій особі - гр. ОСОБА_1 .

Як встановлено судом вище, відповідач Рішенням від 02.10.2019 №104 затвердив гр. ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0036 га для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 ; земельна ділянка орієнтовною площею 0.0036 га (кадастровий номер :13:025:0517) для будівництва та обслуговування гаражу в АДРЕСА_3 передана у власність гр. ОСОБА_1 .

Після такого рішення відповідача предметом перевірки стали не законність дій суб`єкта владних повноважень у питаннях надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а фактично правильність формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї.

Третьою особою надано до суду Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права, відповідно до якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:025:0517 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за гр. ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що у третьої особи виникло речове право на земельну ділянку, кадастровий номер :13:025:0517.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що у цій справі наявний спір про право, який стосується набутого третьою особою речового права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:025:0517.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 в справі №813/1009/17 зазначено, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Однак, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

У вказаній в постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень вичерпали свою управлінську владну функцію, трансформувалися і насправді набули іншої природи правовідносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються, то у такому випадку адміністративний суд повинен закрити провадження у справі і не вправі розглядати вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке вичерпало свою дію і по суті більше не порушує чиїхось прав чи свобод. У протилежному випадку судовий розгляд за правилами адміністративного судочинства вимог про визнання протиправним акта органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фактично призведе до порушення правил предметної юрисдикції та розгляду адміністративним судом спору про право цивільне, тобто спору, який вже має приватноправовий характер.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин, набуття третьою особою права власності на земельну ділянку, щодо якої виник спір, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про закриття провадження у цій справі та наявність підстав для задоволення такої.

Суд роз`яснює позивачу, що згідно із частиною другою статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву фізичної особи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №380/8791/24 за позовом ОСОБА_2 до Буської міської ради, за участю в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна