Справа № 600/7144/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/7144/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Роднічок - Транс", в інтересах якого звернувся адвокат Чайка Денис Едуардович до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправним, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "Роднічок - Транс" (позивач) до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 12.09.2023 №791-рл "Про відмову у видачі ліцензії";

зобов`язати Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області видати ліцензію Приватному підприємству "Роднічок - Транс" на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: село Бояни, вулиця Головна, 2-В, Чернівецький район, Чернівецької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Приватне підприємство «Роднічок-Транс» звернулося до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із заявою щодо одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: с. Бояни, вул. Головна, 2-В Чернівецького району Чернівецької області. Проте, розпорядженням від 12.09.2023 №791-рл «Про відмову у видачі ліцензії» ГУ ДПС у Чернівецькій області було відмовлено ПП «Ронічок-Транс» у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою, с, Бояни, вул. Головна, 2-В Чернівецького району Чернівецької області. Підставою для прийняття вказаного розпорядження було недотримання вимог абз. 3 ч. 42 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: не надано завірені заявником копії акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою суду від 10.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області подало до суду відзив, в якому зазначало, що розпорядження №791 -рл від 12.09.2023 «Про відмову у видачі ліцензії» є законним, прийнятим контролюючим органом в межах наданих повноважень, а тому не підлягає скасуванню. Відповідач наголошував на тому, що до заяви щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ПП «Роднічок-Транс» не було додано рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розміщення модульної АЗС для провадження роздрібної торгівлі пальним. Крім того, паспорт прив`язки тимчасових споруд модульної АЗС оформлений не на заявника (ПП «Роднічок-Транс»), який має намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

03.11.2022 між Приватним підприємством "Роднічок - Транс" та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення безстрокового безоплатного земельного сервітуту, пунктом 1.1 якого визначено, що безстроковий безоплатний земельний сервітут встановлюється відносно частини земельної ділянки площею 0,3626 га кадастровий номер :03:014:0044. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Боянської сільської ради за межами с. Бояни, Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької ради, для права на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) та для інших земельних сервітутів (а.с. 20-21).

Указане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.11.2022 №315509748 (а.с. 24).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відповідно до договору оренди обладнання від 20.09.2022 було передано ПП «Роднічок- Транс» у тимчасове строкове користування та володіння модульну АЗС та резервуар наземний одностінний 30 куб. м.(10/20), що знаходяться по вулиці Головна, 2-В в с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області.

Згідно п. 1.3 Договору об`єкт обладнання є власністю Орендодавця, що підтверджується паспортом прив`язки групи тимчасових споруд, виданим відділом містобудування, архітектури та охорони культурної спадщини управління екології, агропромислового розвитку, містобудування та архітектури Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області 14.09.2022 (а.с. 25-26).

Як свідчать матеріали справи, Приватне підприємство "Роднічок - Транс" звернулось до відповідача із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Бояни, вул. Головна, 2-В. До цієї заяви ПП «Роднічок-Транс» були додані завірені копії наступних документів:

платіжне доручення з відміткою банку про сплату;

договір про встановлення безстрокового безоплатного земельного сервітуту від 03.12.2022;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.11.2022 №315509748;

паспорт прив`язки тимчасових споруд модульної АЗС для провадження підприємницької діяльності (роздрібна торгівля пальним) по вул. Головна, 2В, в с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області від 14.09.2022 року №39;

видаткова накладна від 11.11.2021 № РН-000158;

паспорт та інструкція по експлуатації модульної АЗС (МЗП2-10/10-1-1);

паспорт на резервуар наземний одностінний (РН1-10/20-2500);

договір оренди обладнання від 20.09.2022;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки управління Держпраці у Чернівецькій області від 09.06.2020 №0060.20.77 (газонебезпечні роботи та роботи в вибухопожежонебезпечних зонах);

дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки управління Держпраці у Чернівецькій області від 25.11.2021 №0095.21.77 (резервуар наземний V-30 m3 (10/20); 2021 р.в., Україна, колонка паливороздавальна типу «Шельф»; 2021 р.в., Україна).

Розпорядженням Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області №791-рл від 12.09.2023 «Про відмову у видачі ліцензії» Приватному підприємству "Роднічок - Транс" відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку з недотриманням абз. 3 ч. 42 ст. 15 Закону №481, а саме: не надано акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального (а.с. 12).

Листом від 12.09.2023 №3316/АП/24-13-09-01-06 Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повідомило позивача про прийняте розпорядження. Окрім цього позивача повідомлено про те, що до заяви щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ПП «Роднічок- Транс» не було додано рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розміщення модульної АЗС для провадження роздрібної торгівлі пальним. Крім того, паспорт прив`язки тимчасових споруд модульної АЗС оформлений не на заявника (ПП «Роднічок-Транс»), який має намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним (а.с. 13-18).

Не погоджуючись з вказаним розпорядженням «Про відмову у видачі ліцензії», позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.95 (далі - Закон №481/95-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля пальним це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 13 ст.15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Згідно із частинами 32-35 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина 37 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється (частина 43 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (частина 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з роздрібної торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Цей висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 квітня 2021 року у справі № 240/8544/20, від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, від 8 червня 2022 року у справі № 340/3135/20 та від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у видачі запитуваної ліцензії є: ненадання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним.

Щодо зазначеного, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20 грудня 1997 року (далі - Правила), роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до п. 3 цих Правил АЗС поділяються на стаціонарні, пересувні та контейнерні.

Стаціонарні АЗС - комплекс споруд для приймання та відпуску нафтопродуктів з наземним або підземним розміщенням резервуарів і з не зблокованими з ними паливо-, масло- та газороздавальними колонками.

На стаціонарних АЗС можуть розташовуватися пункти продажу товарів та надання побутових послуг.

Пересувні АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів.

Контейнерні АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки, зблокованих в єдиному контейнері.

Стаціонарні АЗС розташовуються у населених пунктах, а також на автомобільних дорогах.

Використання пересувних АЗС дозволяється лише для реалізації населенню пічного палива, а також для реалізації палива на місці розташування стаціонарних АЗС у разі проведення їх ремонту або чистки резервуарів.

Використання контейнерних АЗС дозволяється лише в автогосподарствах, на промислових і сільськогосподарських підприємствах, платних стоянках автомобілів, моторних човнів і катерів, пристанях, в гаражних кооперативах та сільській місцевості, де відсутні стаціонарні АЗС.

Визначення поняття автозаправна станція (скорочено - АЗС) наводиться у п. 3.2. ДБН Б.2.2.-12:2019 Планування і забудова територій, згідно з яким це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту).

При цьому, у цьому ж ДБН наявна таблиця 10.9 під назвою Класифікація АЗС за їх категорією, де чітко визначено 4 типи АЗС за їх технологічним рішенням, а саме залежно від розміщення резервуара відносно ПРК, визначення яких наведено в розділі З Терміни і визначення: традиційна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням резервуарів і паливно-роздавальних колонок (ПРК) (п. 3.65); блочна АЗС - АЗС з підземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розміщенням ПРК над резервуаром та виконана як цілісний заводський виріб (п. 3.9); модульна АЗС - АЗС з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ГІРК та резервуара зберігання палива (п. 3.40); - контейнерна АЗС - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і ПРК, зблокованих в єдиному контейнері (п. 3.34).

Також, цей розділ закріплює визначення і інших термінів, які пов`язані з обігом пального: багатопаливна АЗС - АЗС, технологічне обладнання якої призначено для заправлення автотранспорту моторним паливом двох або трьох видів, серед яких дозволяється рідке моторне паливо (бензин / дизельне паливо) (п. 3.6); - паливозаправний пункт - АЗС, яка розташована на території підприємства і призначена для заправлення автотранспорту, який належить підприємству (п. 3.42): пересувна АЗС - комплексна установка технологічного обладнання, змонтованого на автомобільному шасі або причепі, для транспортування та відпуску нафтопродуктів (п. 3.44).

Із матеріалів справи, судом встановлено, що до заяви для отримання ліцензії щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, село Бояни, вулиця Головна, будинок 2 В, додано наступні документи, а саме: платіжне доручення з відміткою банку про сплату; договір про встановлення безстрокового безоплатного земельного сервітуту від 03.12.2022; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.11.2022 №315509748; паспорт прив`язки тимчасових споруд модульної АЗС для провадження підприємницької діяльності (роздрібна торгівля пальним) по АДРЕСА_1 від 14.09.2022 №39; видаткову накладну від 11.11.2021 №РН-000158; паспорт та інструкція по експлуатації модульної АЗС (МЗП2-10/10-1-1); паспорт на резервуар наземний одностінний (РН1-10/20-2500); договір оренди обладнання від 20.09.2022; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки управління Держпраці у Чернівецькій області від 09.06.2020 №0060.20.77 (газонебезпечні роботи та роботи в вибухопожежонебезпечних зонах); дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки управління Держпраці у Чернівецькій області від 25.11.2021 № 0095.21.77 (резервуар наземний V-30 m3 (10/20); 2021 р.в., Україна, колонка паливороздавальна типу «Шельф»; 2021 р.в., Україна).

Разом з тим, з матеріалів справи також встановлено, що роздрібний продаж пального за вищевказаною адресою відбуватиметься з використанням модульної АЗС за адресою Чернівецька область, Чернівецький район, село Бояни, вулиця Головна, будинок 2 В, яка розміщена як тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Зокрема, у складі документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем було подано: паспорт та інструкцію по експлуатації модульної АЗС (МЗП2-10/10-1-1), яка призначена для прийому, зберігання, виміру об`єму і видачі палива (бензин, дизельне паливо).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що обладнання (модуль заправки автомобілів моторним паливом), яке позивач мав намір використовувати для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, є наземним обладнанням, яке складається з декількох частин, та не має фундаменту. Модуль заправки автомобілів моторним паливом є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.

Тобто модульна АЗС за своїми технічними характеристиками є технологічним обладнанням (заводським виробом) та не потребує здійснення будівельно-монтажних робіт для його встановлення, переміщення якого може відбуватися без заподіяння йому шкоди.

Водночас суд наголошує, що модуль заправки автомобілів моторним паливом є тимчасовою спорудою та не є об`єктом, що підпадає під визначення об`єктів завершеного будівництва у зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.

Таким чином, розміщення модулю заправки автомобілів моторним паливом, установка та монтаж (збір) яких проводився без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такий модуль, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Зазначена позиція узгоджується із висновками Верховного суду, викладеними у постановах від 8 червня 2022 року у справі №340/3135/20, від 22 липня 2021 року у справі №640/19955/19 та від 09 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21, від 23 серпня 2023 у справі № 640/27953/21, у яких Верховний суд зазначив, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Отже, розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме модульної АЗС за адресою Чернівецька область, Чернівецький район, село Бояни, вулиця Головна, будинок 2 В, не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно, на цю модульну АЗС не може бути видано документів, котрі підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до статті 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Оскільки встановлення модулів паливозаправних не є будівництвом, суд вважає, що у позивача не виникло обов`язку, зокрема, щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Разом з тим, відповідно до частин 5 та 10 статті 21 Закону України "Про охорону праці" порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл №0060.20.77 від 09.06.2020, яким позивачу дозволено виконувати газонебезпечені роботи та роботи у вибухопожежонебезпечених зонах.

Окрім цього, 25.11.2021 Управлінням Держпраці у Чернівецькій області видано дозвіл №0095.21.77, яким позивачеві дозволено експлуатувати (застосовувати) обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечених середовищах, а саме: резервуар наземний V -3 мі (10/20); 2021 р.в., Україна; колонка паливо роздавальна типу «Шельф»; 2021 р.в., Україна.

Відповідно до дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки Управління Держпраці у Чернівецькій області від 25.11.2021 №0095.21.77 перелічене вище обладнання включене у склад модульної автозаправної станції по вул. Головна, 2-В в с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області.

Отже, аналіз наведеного вище дає підстави дійти висновку про те, що Управління Держпраці у Чернівецькій області фактично дозволило позивачеві експлуатувати вищезгадану модульну автозаправну станцію (МПЗ та АГЗП).

Таким чином, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС. Проте, такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Враховуючи особливості спірних правовідносин, а також те, що саме установлення (розміщення) модулів паливозаправних на залізобетонних плитах не є об`єктом будівництва, а отже не вимагає прийняття його в експлуатацію як об`єкта будівництва, а тому підстав вимагати в суб`єкта господарювання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним, необхідних для роздрібної торгівлі пальним у відповідача не було.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що розпорядження відповідача від 12.09.2023 №791-рл "Про відмову у видачі ліцензії" є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте ним необґрунтовано та нерозсудливо, зокрема не враховано обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме: не взято до уваги особливостей розміщення модульної автозаправної станції (МПЗ та АГЗП) за адресою по АДРЕСА_1 , яка є тимчасовою спорудою для здійснення підприємницької діяльності та не підлягає прийняттю в експлуатацію як об`єкт будівництва.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Вказана вище правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року у справі №826/17220/17 та у постанові від 11.02.2020 року у справі №0940/2394/18.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктом 6 Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року № 609, визначено, що територіальні органи ДПС здійснюються ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним.

Відповідно до частини 49 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Виходячи з повноважень органу ліцензування (ГУ ДПС у Чернівецькій області стосовно даної справи), цей орган, може відмовити у видачі ліцензії, лише за наявності на те підстав з посиланням на відповідні норми законодавства. Однак за їх відсутності таких підстав він зобов`язаний видати заявнику ліцензію.

З огляду на наведені вище, суд дійшов висновку, що виключно органу ліцензування належить право на прийняття рішення про видачу ліцензії або про відмову у її видачі, при прийнятті якого зобов`язаний чітко діяти згідно норм чинного законодавства, зокрема з дотриманням норм Закону №481/95-ВР.

Оскільки підстави для прийняття розпорядження відповідача від 12.09.2023 №791-рл "Про відмову у видачі ліцензії" були протиправні, що вище обґрунтовано, то, з метою дотримання принципу належного урядування та виключного права органу ліцензування на прийняття рішення про видачу ліцензії або про відмову у її видачі, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача (вх №11790/АП/ЗЛ від 05.09.2023) про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: по АДРЕСА_1 та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки задоволено основні позовні вимоги, щодо яких фактично виник спір, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства "Роднічок - Транс" до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправним, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 12.09.2023 №791-рл "Про відмову у видачі ліцензії".

3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повторно розглянути заяву Приватного підприємства "Роднічок - Транс" (вх №11790/АП/ЗЛ від 05.09.2023) про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: по вул. Головна, 2-В в с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства "Роднічок - Транс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір у розмірі 2684,00 грн, згідно платіжної інструкції №978 від 26.10.2023.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Приватне підприємство "Роднічок - Транс" (вул. Головна, 75-А, с. Бояни, Чернівецький район, Чернівецька область, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, Код ).

Суддя В.О. Григораш