Справа № 489/2084/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/2084/24

Головуючий в 1 інстанції: Костюченко Г.С. Дата і місце ухвалення: 29.04.2024 р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання,

справу розглянуто в порядку п.2 ч.1 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області та просив скасувати постанову поліцейського інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції Миколаївської області Рак Д.П. серії ЕНА № 1658000 від 14.03.2024 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем порушено встановлену законодавством процедуру проведення фіксації швидкості транспортного засобу, а також постанова не містить інформації щодо порядку оскарження адміністративного стягнення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволеною.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 29.04.2024 р. та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000763, відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів та іншими доказами в тому числі фотознімками з приладу долученими до відзиву на адміністративний позов. Отже, факт того, що транспортний засіб позивача у відповідну дату та час рухався зі швидкістю 75 км/год підтверджено належними доказами, проте судом першої інстанції не надано належної оцінки таким доказам.

Апелянт вказує, що поліцейські діяли в рамках чинного законодавства та оцінюючи ситуацію, яка склалася, належним чином відреагували на правопорушення та притягнули водія до адміністративної відповідальності оцінивши всі докази всебічно та за своїм внутрішнім переконання.

Апелянт зазначає, що технічний прилад є належним засобом вимірювальної техніки, який конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювання швидкості руху і такий спосіб його використання не впливає на точність показників, а отже лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, який конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2024 року о 16 год. 59 хв. за адресою: м.Миколаїв, вул. Троїцька, 222 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу на 25 км/год., рухався зі швидкістю 75 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п. 12.4 б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 14 березня 2024 року постановою інспектора Управління патрульної поліції Миколаївської області Рак Д.П., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що матеріали відео - та фотофіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу з перевищенням швидкості. В матеріалах справи відсутні докази дотримання працівниками поліції вимог проведення розгляду справи у відповідності до КУпАП України.

Також, суд зазначив, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4. Правил зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 березня 2024 року о 16 год. 59 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 222, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу на 25 км/год., рухався зі швидкістю 75 км/год. при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п. 12.4 б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, скоєне позивачем правопорушення, доводить показами лазерного вимірювача швидкості руху приладу TruCam, серійний номер TC000763, відеозаписом фіксації перевищення швидкості, а також роздруківкою фіксації з фото транспортного засобу, яким керував позивач, з вказівкою на координати (геолокацію), а також із зазначенням швидкості. Також в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Суд першої інстанції розглядаючи справу погодився з позицією позивача про неправомірність використання приладу фіксації швидкості, оскільки заміри швидкості робились тримаючи прилад в руках. З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 ІІ TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі LTI 20/20 ІІ TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 ІІ TruCam отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 241-18, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинного до 26.12.2028 року.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для LTI 20/20 TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено «Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29754 від 01.12.2023 року вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam № TC000763 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018, а свідоцтво дійсне до 01.12.2024 року.

Судом встановлено, що вимірювач LTI 20/20 TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач LTI 20/20 TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад LTI 20/20 TruCam з серійним номером ТС000763 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Таким чином щодо висновків суду першої інстанції про те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, - колегія суддів зазначає, що як зазначено в вище наведених нормах, лазерний вимірювач LTI 20/20 TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а крім основного, ручного режиму, вимірювач LTI 20/20 TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

В свою чергу, позивачем не доведено, а судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань того, що тримання відповідачем в руках лазерного вимірювача LTI 20/20 TruCam призвело до не правильного встановлення швидкості руху транспортного засобу позивача.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що на фото та відео не видно, що за кермом автомобіля був саме позивач, оскільки під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, а не самого водія.

При цьому, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом в позовній заяві не вказує таких доводів, а саме того що він не керував транспортним засобом в момент зупинки, а лише не погоджується з діями поліцейських в частині застосування лазерного вимірювача LTI 20/20 TruCam, а саме тримання його в руках.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо порушення інспектором вимог щодо розгляду справи в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять відеозапису розгляду справи, а позивач в позовній заяві про такі порушення з боку інспектора не заявляє, з чого колегія суддів робить висновок, що в даному випадку поліцейські діяли в рамках чинного законодавства та оцінюючи ситуацію, яка склалася, належним чином відреагували на правопорушення та притягнули водія до адміністративної відповідальності оцінивши всі докази всебічно та за своїм внутрішнім переконанням.

В позовній заяві позивач лише зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації щодо порядку оскарження адміністративного стягнення, однак зазначені недоліки не є такими, що свідчать про незаконність прийнятої постанови.

Також в своєму рішенні суд першої інстанції зазначає, що з відео вбачається, що фіксує перевищення швидкості один працівник поліції, а зупиняє інший, однак колегія суддів звертає увагу, що фіксація перевищення швидкості та зупинення транспортного засобу не є початком розгляду справи. При цьому суд першої інстанції дослідивши відеозапис залишив поза увагою той факт, що на момент виявлення правопорушення саме інспектор ОСОБА_2 здійснював фіксацію порушення швидкісного режиму після чого особисто направився з приладом в руках до транспортного засобу позивача.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить висновків, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000763, відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів та іншими доказами в тому числі фотознімками з приладу долученими до відзиву на адміністративний позов.

На відеозаписі з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000763 та відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів. було зафіксовано порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу MITSUBISHI LANCER з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по вул. Троїцька(Кірова), біля буд. 222 зі швидкістю 75 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год.

На відео з приладу міститься інформація, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/ год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; на доданих фотознімках відображено розташування знаку 5.76, який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

При цьому колегія суддів наголошує, що на відеозаписі зафіксовано як поліцейський здійснює фіксацію на прилад TruCam в стоячому положенні, не рухаючись, після чого його напарником було подано жест про зупинку транспортного засобу позивача.

Таким чином колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме перевищення швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год. На ділянці дороги на якій встановлено дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Проте, слід зазначити, що навіть за відсутності такого знаку в населеному пункті водій зобов`язаний у будь-якому випадку стежити за безпекою та дорожньою обстановкою, особливо в межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на не вірному встановлені всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з положеннями ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 червня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук