Справа № 440/3878/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/3878/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ України в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - ГУПФ України в Запорізькій області), у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Запорізькій області від 30.01.2024 №96 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 26.01.2024;

зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 26.01.2024.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він є пенсіонером та у 2019 році йому призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку (робота за списком №2). Пенсію розраховано із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2018 роки. Позивач продовжив працювати та у січні 2024 року звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його з пенсії за списком №2 на пенсію за віком у зв`язку з досягненням 60-річного віку, у якій просив обчислити пенсію з урахуванням середнього заробітку за 2021-2023 роки. Однак пенсійний орган відмовив у переведенні позивача на інший вид пенсії, чим порушив право ОСОБА_1 на належне пенсійне забезпечення.

2. Позиція відповідачів.

Відповідачі надали до суду відзиви на позов, у яких просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 19-21, 52-54/. Свою позицію мотивували посиланням на правомірність рішення ГУПФ України в Запорізькій області щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком на загальних підставах, зазначивши, що показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку. А оскільки у спірних відносинах позивачу з 2019 року призначена пенсія за віком відповідно до статті 114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підстав для переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 26 названого Закону немає.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Обставини справи

Позивач є пенсіонером, з 04.01.2019 отримує пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком №2) /а.с. 47/.

Позивач продовжив працювати та 26.01.2024 звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою від 26.01.2024 про переведення на інший вид пенсії: з пенсії за списком №2 на пенсію за віком (60 років) на загальних підставах; для обчислення пенсійної виплати позивач просив врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, з якої сплачені страхові внески /а.с. 32/.

Рішенням ГУПФ України в Запорізькій області від 30.01.2024 №96 відмовлено ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, оскільки він з 04.01.2019 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 31/.

Не погодившись із зазначеним рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 10 Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: (...) з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

За змістом частини другої статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

У силу частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно із пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління ПФУ від 18.05.2018 №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії; 2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У межах цього судового провадження позивач оспорює правомірність рішення пенсійного органу щодо відмови в переведенні його з пенсії за віком на пільгових умовах (робота за списком №2) на пенсію за віком на загальних підставах (досягнення 60-річного віку) з обчисленням пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2021 - 2023 роки.

Так, позивач з 04.01.2019 отримував пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за списком №2, для обчислення якої врахований показник середньої заробітної плати за 2016, 2017, 2018 роки у розмірі 6188,89 грн /а.с. 50/.

Щодо врахування середньої заробітної плати суд зауважує, що нормами статті 42 Закону №1058-IV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться зі застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.

Верховний Суд, аналізуючи вищенаведені правові норми, у постановах від 18.11.2020 у справі №522/1916/17 та від 21.10.2021 у справі № 2-а-2430/11 дійшов таких висновків.

За змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Тому під час здійснення такого перерахунку, у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Отже перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV здійснюється зі застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Стосовно доводів представника позивача про те, що у спірних відносинах мав відбутися перехід з одного виду пенсії на інший, суд звертає увагу на таке.

Позивачу з 04.01.2019 призначена пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку (робота за списком №2).

До 11.10.2017 питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах були урегульовані виключно статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", статтею 114 якого передбачено порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботи за списком №2.

Позивачу пенсія за віком вперше призначена з 04.01.2019, тобто після набрання чинності змінами, внесеними Законом №2148-VIII у Закон №1058-ІV.

Отож у даному випадку немає підстав для переведення позивача з одного виду пенсії на інший, адже позивач продовжує отримувати пенсію за віком.

Тому, з урахуванням проаналізованих вище положень частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV, а також беручи до уваги висновки Верховного Суду, підстави для призначення позивачу у 2024 році (з огляду на досягнення ним 60-річного віку) пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки - відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом частини третьої 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.05.2019 у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31.03.2020 у справі №348/1296/17, від 17.06.2021 у справі №440/3786/18, від 02.04.2024 у справі №420/19398/23.

Водночас врахування середніх показників заробітної плати за три останні роки перед зверненням за призначенням пенсії за правилами частин першої, другої статті 40 Закону №1058-IV передбачено лише при первинному призначенні такої пенсії.

Посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а(2-а/336/53/3017) суд визнає помилковими, оскільки у зазначеній справі пенсія за віком на пільгових умовах позивачу була призначена з 19.07.2006 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто до внесення змін у Закон №1058-IV, якими передбачено призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Натомість у цій справі пенсія за віком на пільгових умовах позивачу призначена з 04.01.2019 на підставі Закону №1058-IV, внаслідок чого відсутній факт переведення позивача з одного виду пенсії на інший, що призначається за різними законами.

Доводи представника позивача про те, що у протоколі про призначення ОСОБА_1 з 04.01.2019 пенсії за віком на пільгових умовах зазначений шифр пенсійної виплати "104", тоді як при призначенні пенсії за віком на загальних підставах зазначається шифр виду пенсійного забезпечення "101" не нівелює того, що на дату призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (робота за списком №2, 04.01.2019) порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, був урегульований статтею 114 Закону №1058-IV.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ГУПФ України в Запорізькій області правомірно відмовило ОСОБА_1 у призначенні з 26.01.2024 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Суд звертає увагу на те, що Законом №1058-IV з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення їх індексації. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Саме зазначений механізм враховує підвищення показника середньої заробітної плати в Україні, що має враховуватися під час перерахунку.

Наявний у матеріалах справи протокол про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2024 свідчить, що при обчисленні пенсійної виплати відповідач врахував коефіцієнт збільшення показника заробітної плати за 2019 - 2023 роки, тобто провів індексацію пенсії ОСОБА_1 /а.с. 29, зі звороту/.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 14/.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА