Справа № 620/4193/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Чернігів Справа № 620/4193/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просить:

1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №93 від 13.02.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 03.12.2023 року.

Ухвалою судді від 22.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 (надалі - Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.02.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, як жінці після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Мін`юсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Згідно вимог вказаного Порядку на підтвердження спеціального трудового стажу Позивач додала до заяви:

- паспорт;

- картку платника податків;

- Диплом серії НОМЕР_1 ;

- Трудову книжку НОМЕР_2 ;

- Індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5 від 06.02.2024;

- Довідки №31556 та №9873 від 29.01.2024;

- Наказ № 120 від 01.03.2011 з додатками;

- Наказ №21 від 20.03.2012 з додатками;

- Наказ №66 від 14.03.2016 з додатками;

- Наказ №02 від 09.01.2018 з додатками;

- Наказ № 16 від 11.01.2018 з додатками;

- Наказ №837 від 26.06.2019 з додатками;

- Наказ №11 від 11.01.2022 з додатками;

- Накази №17-к від 13.02.2014 та №212-к від 08.11.2016;

- Посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія Б№410780С;

- Свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ;

- Свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 ;

- Свідоцтва про народження дітей серія НОМЕР_5 та серія НОМЕР_6 .

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У даному випадку за принципом екстериторіальності органом призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду заяви Позивача та наданих нею документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач) прийнято рішення від 13.02.2024 №93, яким Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

За змістом даного рішення причиною відмови стало те, що Позивач не досягла 50-річного віку. Отже, на думку Відповідача, право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 Позивач набуде після досягнення 50 років, тобто з 03.12.2028.

Тобто, фактично підставою для відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є недостатній вік Позивача.

При цьому, з рішення вбачається, що у Відовідача немає претензій до наявного пільгового і страхового стажу Позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Крім того, наявність у Позивача загального страхового стажу, в тому числі пільгового, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, Відповідачем, на час прийняття оскаржуваного рішення, не заперечувалось.

Не погодившись з таким рішенням Позивачки звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавчо питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ.

В п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон №1058-IV ) передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим ч.І ст.26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За змістом п. «а» ч.І ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:

- зайнятість повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 50 років і при стажі роботи і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Разом з тим, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020р.

Відповідно до п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст.14 , пункти «б»-«г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII.

Згідно п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1- р/2020 від 23.01.2020р. ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б»-«г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

П.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020р встановлено, що застосуванню підлягають ст. 13, ч. 2 ст. 14, пункти «б»-«г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788- XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213- VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам...».

При цьому, Конституційний Суд в п.4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020р. зазначив, що ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

Отже у ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII встановлено такий пенсійний вік: у п. «а» для жінок - 45 років.

Тобто, наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021 року прийнятій у справі №360/3611/20 зробила висновок про те, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»),

Велика Палата Верховногс Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020, а не Закону №1058 -IV.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії за віком, Позивач мала вік 45 років 02 місяці 04 дні, страховий стаж за підрахунками відповідача становить 24 роки 11 місяців 15 днів, із них стаж роботи по Списку №1 - 16 років 07 місяців 19 днів, з урахуванням кратності 24 роки 11 місяців 16 днів.

Таким чином, Позивачем дотримано усі законодавчо встановлені вимоги для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та доведено її право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, а відтак рішення Відповідача №93 від 13.02.2024 року про відмову у призначенні такої пенсії є протиправним.

Щодо підтвердження набутого стажу Позивачем, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № (далі - Порядок № 383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637).

За п.п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж установлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

Як вбачається із записів трудової книжки Позивач працювала, в тому числі, у зоні відчуження, що і дало їй право розраховувати на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Періоди роботи в зоні відчуження в особливо шкідливих умовах праці за Списком № 1 підтверджуються відповідними записами в ній.

Щодо дати з якої має бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно вимог частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, пенсія Позивачу має бути призначена з дня досягнення пенсійного віку, а саме з 03.12.2023 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька обл., Краматорський р-н,84122) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №93 від 13.02.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 03.12.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ