Справа № 420/12506/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 червня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Одеської обласної прокуратури, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури (у минулому Прокуратури Одеської області), яка є правонаступником прокуратури Одеської області, щодо неналежного розрахунку з позивачем ОСОБА_1 , а саме невиплати йому частини заробітної плати - посадового окладу, визначеного за ч.3 ст.81 Закону України "Про прокуратуру", за період 01.07.2015 р. по 25.08.2023 р.;

- зобов`язати відповідача сплатити на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді не отриманої частини заробітної плати, яка завдана фізичній особі актом, що визнаний неконституційним у розмірі 1474700 грн.

Ухвалою від 26.04.2024 р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності Одеської обласної прокуратури щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 з 22.10.2021 р. по 25.08.2023 р.

Ухвалою від 26.04.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відкрито спрощене провадження у справі в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 01.07.2015 р. по 21.10.2021 р. та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подані відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 05.06.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

17.05.2024 р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивована тим, що оскільки рішення Конституційного Суду № 6-р/2020 до прийнято 26.03.2020 р., то позивач міг і повинен був знати про нього ще у 2020 року. Враховуючи, що з моменту прийняття даного рішення до моменту подання ОСОБА_1 позовної заяви до суду пройшло понад 3 роки, то ним пропущено строк на звернення до суду, встановлений ч.1 ст.122 КАС України. Крім того, оскільки позивач вважає, що спірні правовідносини виникли під час проходження ним публічної служби, то до спірних правовідносин має бути застосований спеціальний місячний строк для звернення до суду, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

При вирішенні даного клопотання суд виходить з наступного.

Приписами ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, законодавцем встановлено строк, в межах якого особа, яка вважає свої права, свободи чи інтереси порушеними, може звернутися до суду. Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 р. № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Так, предметом позову у цій справі є стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді не отриманої заробітної плати за період 2015-2021 років у розмірі 1474700 грн., завданої актом, що визнаний неконституційним.

Позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. №6-р/2020, яким визнано неконституційним окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У зв`язку з цим вважає, що отримував у період 2015-2021 років заробітну плату в обмеженому розмірі, а тому набув право на компенсацію шкоди, яка йому заподіяна на підставі неконституційного акта.

Таким чином, строк звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої неконституційним актом, слід обраховувати з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення.

З огляду на викладене, з 26.03.2020 р. у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення шкоди, завданої неконституційним актом, а тому саме з цієї дати розпочинає перебіг шестимісячний строк звернення до суду.

В той же час ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом 23.04.2024 р., тобто з пропуском строку звернення до суду.

Окремо суд зауважує, що на розгляді Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/23008/23 за позовом ОСОБА_1 , який подано 04.09.2023 р., предмет спору у якій також стосувався нарахування та виплати заробітної плати позивача на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. № 6-р/2020, проте за інший спірний період. Вказане додатково свідчить про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав, яке встановлено зазначеним рішенням Конституційного Суду України, до моменту подання позовної заяви у справі № 420/23008/23, тобто до 04.09.2023 р.

Частиною 3 статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З даної правової норми слідує, що залишенню позовної заяви без розгляду передує сукупність певних умов: встановлення судом факту пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження у справі, не подання позивачем у встановлений судом строк заяви про поновлення пропущеного строку або не визнання судом поважними причин пропуску строку звернення до суду, які вказані у відповідній заяві.

Оскільки в даному випадку позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду, у зв`язку з чим судом не надавалася оцінка поважності причин його пропуску, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є передчасним, а тому не підлягає задоволенню.

В той же час, з огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для подання до суду мотивованої заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом та належним чином засвідчені документи на підтвердження вказаних у заяві обставин.

Керуючись ст.ст.122, 123, 244, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи № 420/12506/24 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.І. Бездрабко