Справа № 640/29169/21
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року № 640/29169/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України (далі - відповідач), третя особа: Державна казначейська служба України, в якому просить суд (з урахуванням заяви про залишення без розгляду однієї з позовних вимог):

- визнати протиправними дії Служби безпеки України в особі Голови СБ України у частині зарахування в розпорядження, звільнення з посади офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника управління та одночасного виключення з діючого резерву Служби безпеки України полковника ОСОБА_1 наказом від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск;

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск стосовно полковника ОСОБА_1 в частині зарахування у розпорядження за підпунктом "б" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України від 8 січня 2014 року №1/ДСК) з 24.10.2014 по 24.01.2015 включно, звільнення з посади офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника управління та одночасного виключення з діючого резерву Служби безпеки України;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2020. по справі № 826/18253/14;

- зобов`язати Голову Служби безпеки України негайно (невідкладно) фактично поновити полковника ОСОБА_1 на кадровій військовій службі в органах Служби безпеки України та включити до списків особового складу Служби безпеки України з 30.12.2014;

- зобов`язати Службу безпеки України виплатити на користь ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за період після звільнення з 30.12.2014 до дати вступу у силу судового рішення щодо поновлення на кадровій військовій службі та включення полковника ОСОБА_1 до списків особового складу Служби безпеки України;

- зобов`язати Службу безпеки України зарахувати період з 30.12.2014 до дати вступу у законну силу судового рішення щодо поновлення на кадровій військовій службі до загальної вислуги років, як у календарному, так і пільговому обчисленні та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає протиправними дії Служби безпеки України в особі Голови СБ України в частині зарахування в розпорядження, звільнення з посади офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника управління та одночасного виключення з діючого резерву Служби безпеки України полковника ОСОБА_1 наказом від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск, оскільки судом було скасовано обставини, що були підставою для видачі наказу Голови СБУ від 24 жовтня 2014 року №10/14-ос, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про очищення влади» та за підпунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України. Позивач зазначає, що відсутні підстави в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника Головного управління КЗЕ СБУ за підпунктом « 6» пункту 48 (у зв?язку з проведенням організаційних заходів), звільнення з посади офіцера діючого резерву та одночасного виключення із діючого резерву Служби безпеки України, оскільки зазначені дії є похідними та прийняті на виконання положень вищенаведеного наказу, що стосувалися безпосереднього звільнення з посади ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про очищення влади». Також позивач вказав, що наказ Голови СБ України 17.09.2020. №1225-0C/дск в частині скасування наказу Голови Служби безпеки України №10/14-ОС від 24 жовтня 2014 р. є протиправним, адже наказу Голови Служби безпеки України №10/14-ОС від 24 жовтня 2014 р. і так був скасований рішенням суду №826/18253/14 від 24.01.2020, а наказ Голови СБ України 17.09.2020. №1225-ОС/дск в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження за підпунктом «б» пункту 48 (у зв?язку з проведенням організаційних заходів) з 24.10.2014. по 24.01.2015, звільнення з посади офіцера діючого резерву та виключення з діючого резерву СБУ є протиправним та не містить будь-яких документально оформлених правових підстав й обґрунтувань, та видання такого наказу не передбачено законодавством України. Також у зв?язку із відсутністю в особовій справі позивача станом на день видання оскаржуваного наказу Голови СБ України 17.09.2020 №1225-ОС/дск правових документальних матеріалів для зарахування в розпорядження, звільнення з посади офіцера діючого резерву та виключення із списків діючого резерву Служби безпеки України в частині відновлення правового становища ОСОБА_1 , позивач підлягає в установленому порядку негайному фактичному поновленню на посаді з одночасним зарахуванням в діючий резерв Служби безпеки України для проходження ним кадрової військової служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/29169/21 та призначено справ до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ухвали суду від 20.12.2021 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 20000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва 22.12.2022 скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, 07.04.2023 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 27.06.2023 (суддя Шевченко А.В.) прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідно до наказу голови суду від 13 лютого 2024 року № 1-ктр/гс «Про надання соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку ОСОБА_2 », частини 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року (з наступними змінами і доповненнями), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 30 26 листопада 2010 року (з наступними змінами і доповненнями), з метою додержання процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно до частини 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 14 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/29169/21 передано 01.03.2024 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 адміністративну справу №640/29169/21 прийнято до провадження судді Парненко В.С. та вирішено розглядати спочатку, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачем в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вжиті СБУ на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2020 у справі № 826/18253/14 заходи є достатніми і такими, що вчинено в межах та спосіб, що передбачені законодавством. Відповідач зазначив, що 18.12.2014 ОСОБА_1 подано «рапорт від 18.12.2014 на звільнення з кадрової військової служби в зв?язку із проведенням організаційних заходів", та оскільки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" (у зв?язку із проведенням організаційних заходів) пункту 63 Положення-1262 на підставі його рапорту про звільнення та виключений зі списків особового складу з 30.12.2014, це унеможливлювало виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2020 у справі № 826/18253/14 у частині поновлення позивача на посаді. Крім того, після звільнення з військової служби в СБУ ОСОБА_1 було скасовано допуск до державної таємниці, наданий йому у зв?язку з виконанням службових обов?язків. При цьому, за час, що минув після звільнення позивача з військової служби (з 30.12.2014) могли виникнути підстави для відмови йому у наданні допуску до державної таємниці, визначені ст. 23 Закону України "Про державну таємницю" 3 огляду на зазначене, наказом Голови СБУ від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ за підпунктом "б" пункту 48 Положення-1262 (У зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління СБУ від 08.01.2014 № 1/ДСК "Про проведення у Службі безпеки України у 2014 році організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності») з 24.10.2014 по 24.01.2015 включно по посаді заступника начальника управління, звільнивши його з посади офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ. Враховуючи наведене, наказ Голови СБУ від 17.09.2020 № 1225-ОС/док є правомірним, тобто таким, що виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. При цьому, дії СБУ в особі Голови СБУ щодо зарахування ОСОБА_1 в розпорядження, звільнення його з посади офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління та одночасно виключення з діючого резерву СБУ згаданим наказом також є правомірними.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач не погоджується з доводами відповідача та підтримує свої позовні вимоги.

Відповідач надав до суду заперечення проти відповіді на відзив позивача, де просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.

У зв?язку із набранням чинності Закону України «Про очищення влади», Головою СБ України 24.10.2014 р. видано Наказ №10/14-ос «По особовому складу», згідно якого позивача зараховано у розпорядження та звільнено з посади офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління на підставі відомостей, наявних в матеріалах особової справи. На підставі наданої СБ України письмової інформації, особисті дані позивача були внесені до списку осіб, щодо яких застосовано люстраційні обмеження згідно Закону України «Про очищення влади».

Позивач звернувся з відповідною позовною заявою до суду про скасування вищевказаного наказу Голови СБУ, поновлення його на посаді та вилучення відомостей з відповідного Єдиного державного реєстру осіб, до яких застосовано люстраційні заходи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року у справі № 826/18253/14, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року, позов задоволено у повному обсязі та зобов`язано Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 на посаді офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника Управління Служби безпеки України шляхом видачі Головою Служби безпеки України наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 24 жовтня 2014 року, а також зобов`язано Службу безпеки України невідкладно поінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади».

На виконання зазначеного судового рішення СБУ виконано такі заходи:

1) оскаржуваним наказом Голови СБУ від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск скасовано наказ Голови СБУ від 24.10.2014 № 10/14-ос у частині зарахування позивача у розпорядження начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ за посадою офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та за підпунктом "6" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262)

- поновлено ОСОБА_1 на посаді офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ з 24.10.2014;

2) поінформовано Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" (лист Управління роботи з особовим складом СБУ від 10.09.2020 вих. № 11/6667). За результатами цього листом від 29.09.2020 Міністерством юстиції України СБУ повідомлено, що відомості стосовно ОСОБА_1 вилучені зі згаданого Реєстру.

З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.

Суд одразу зазначає, що позиція позивача ґрунтується виключно на тому, що оскільки судом визнано протиправним та у подальшому скасовано наказ Голови СБ України « 10/14-ос «По особовому складу» в частині зарахування в розпорядження та звільнення його з посади офіцера діючого резерву з виключенням з діючого резерву СБ України, у зв?язку із поновленням позивача з 24.10.2014 року на посаді згідно наказу №1225-ОС/дск від 17.09.2020, його має бути автоматично негайно поновлено на кадровій військовій службі на раніше займаній посаді з одночасним поновленням у списках особового складу СБ України, оскільки поновлення на посаді в СБ України без поновлення на військовій службі неможливе по принципу дії причинно-наслідкового зв?язку.

Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 № 2229-XII (далі - Закон № 2229-XII) Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Систему Служби безпеки України складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, Служба безпеки Республіки Крим, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України.

Організаційна структура Служби безпеки України визначається Президентом України.

Центральне управління Служби безпеки України, інші органи та установи, що входять у систему Служби безпеки України, є юридичними особами, мають печатку із зображенням державного герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в банках, у тому числі валютні.

Керівництво всією діяльністю Служби безпеки України, її Центральним управлінням здійснює Голова Служби безпеки України. Він несе персональну відповідальність за виконання завдань, покладених на Службу безпеки України (ст. 13 Закону № 2229-XII).

Згідно ст. ст. 19, 20 Закону № 2229-XII кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України.

До органів Служби безпеки України приймаються на конкурсній, добровільній і договірній основі громадяни України, здатні за діловими та моральними якостями, освітнім рівнем і станом здоров`я ефективно виконувати службові обов`язки. Критерії професійної придатності, зокрема юридичної обізнаності, визначаються кваліфікаційно-нормативними документами, які затверджуються Головою Служби безпеки України.

Кількісний склад співробітників Служби безпеки України визначається Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України, виходячи з потреб надійного захисту державної безпеки України та в межах видатків, передбачених на утримання Служби безпеки України в Державному бюджеті України.

Умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Відповідно до ч. 2 статті 1 Закону, очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Законом визначаються правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації), передбачається перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з люстрації.

Для застосування заборони, передбаченої ч. 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» щодо таких посад, статтею 3 Закону передбачені два критерії здійснення люстрації. А саме: щодо осіб, які обіймали сукупно не менше одного року визначені законом посади в період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року (перебування на посаді Президента України ОСОБА_4 ) або обіймали таку посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади за власним бажанням (події на Майдані).

За приписами зазначеного Закону, заборона, передбачена ч. 3 статті 1, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року, зокрема, керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Судом встановлено, що у зв?язку із набранням чинності Закону України «Про очищення влади», Головою СБ України 24.10.2014 р. видано Наказ №10/14-ос «По особовому складу», згідно якого позивача зараховано у розпорядження та звільнено з посади офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління на підставі відомостей, наявних в матеріалах особової справи. На підставі наданої СБ України письмової інформації, особисті дані позивача були внесені до списку осіб, щодо яких застосовано люстраційні обмеження згідно Закону України «Про очищення влади».

В той же час рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року у справі № 826/18253/14 було:

- визнано протиправним і скасувати наказ Голови Служби безпеки України № 10/14-ос «По особовому складу» від 24 жовтня 2014 року у частині звільнення ОСОБА_1 з посади офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника Управління Служби безпеки України відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

- зобов`язано Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 на посаді офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника Управління Служби безпеки України шляхом видачі Головою Служби безпеки України наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 24 жовтня 2014 року.

- зобов`язано Службу безпеки України невідкладно поінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади».

Суд звертає увагу на те, що у Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 по справі №521/1892/18 суд дійшов висновку, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску останнього до виконання попередніх обов?язків. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено допуск до роботи і можливості виконання попередніх обов?язків.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення №826/18253/14 відповідачем був виданий наказ від 17.09.2020 №1225-ОС/дск, яким було скасовано наказ Голови СБУ від 24.10.2014 № 10/14-ос в частині зарахування позивача у розпорядження начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ за посадою офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та за підпунктом « 6» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262) та поновлено ОСОБА_1 на посаді офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ з 24.10.2014. Також даним наказом було поінформовано Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

В той же час судом встановлено, що 18.12.2014 ОСОБА_5 звернувся з рапортом на ім?я Голови СБУ ОСОБА_6 із проханням звільнити його з військової служби у зв?язку із проведенням організаційних заходів.

Так, 18.12.2014 з ОСОБА_7 ОСОБА_8 , заступником начальника Головного управління - начальником 2 управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ проведено бесіду, під час якої позивач підтвердив своє бажання звільнитися з військової служби в СБУ за підпунктом "" пункту 61 та підпунктом "" (у зв?язку із проведенням організаційних заходів) пункту 63 Положення 1262, що підтверджується його власноручним підписом у листі бесіди від 18.12.2014, датованим 18.12.2014.

Крім того, 18.12.2014 з ОСОБА_9 ОСОБА_10 , першим заступником начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ проведено бесіду, під час якої позивач також підтвердив своє бажання звільнитися з військової служби в СБУ за підпунктом "" пункту 61 та підпунктом "" (у зв?язку із проведенням організаційних заходів) пункту 63 Положення 1262 у запас СБУ, що підтверджується його власноручним підписом у листі бесіди від 18.12.2014, датованим 18.12.2014. В ході зазначеної бесіди було погоджено день звільнення позивача з військової служби з 30.12.2024 року.

Як наслідок, Наказом Голови СБУ від 26.12.2014 № 10/274-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас СБУ у зв?язку із проведенням організаційних заходів за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" пункту 63 Положення 1262.

Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України, виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період визначається, зокрема, Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженим Указом Президента України від 27.112.2007 № 1262/2007 (надалі Положення №1262, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та наказом Голови Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772 "Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України" (надалі Інструкція №772, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. п. "б" п. 48 Положення №1262 зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається, у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців.

Згідно абз. 13 - 15 п. 48 Положення № 1262 військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби в установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби. Вакантні посади, на яких може бути використано військовослужбовця з дотриманням вимог, встановлених пунктом 43 цього Положення, визначаються начальником (керівником) підрозділу (органу, закладу, установи), у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустках, передбачених пунктом 53 цього Положення, час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення із перебуванням безпосередньо в районах антитерористичної операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпеченні їх здійснення із перебуванням безпосередньо в районах здійснення таких заходів із загальної тривалості періоду перебування у розпорядженні прямих начальників (командирів) виключається (абз. 17 п. 48 Положення № 1262).

Відповідно до п. 4.9 Інструкції №772 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Зарахування у розпорядження відповідних начальників проводиться наказами по особовому складу з обов`язковим визначенням дати початку та закінчення терміну розпорядження та доводиться до відома військовослужбовців, які зараховані в зазначене розпорядження, під особистий підпис їх начальниками в установленому порядку. У розпорядження Голови Служби безпеки України зараховуються лише начальники органів, закладів, установ та підрозділів Центрального управління, які призначаються та звільняються з посад Президентом України за поданням Голови Служби безпеки України. Інші начальники з числа зазначених осіб зараховуються у розпорядження заступників Голови Служби безпеки України відповідно до розподілу функціональних обов`язків. На підставі цих наказів підрозділи кадрового забезпечення вчиняють відповідні записи в облікових документах таких військовослужбовців.

Начальники, у розпорядженні яких перебувають військовослужбовці, зобов`язані організовувати їх службову діяльність, здійснювати контроль за нею відповідно до вимог військових статутів Збройних Сил України, Положення, інших нормативно-правових актів та несуть відповідальність за дотримання встановлених термінів перебування підлеглих у розпорядженні. Вони зобов`язані своєчасно, до закінчення терміну перебування в розпорядженні, ініціювати призначення таких військовослужбовців на відповідні посади чи у разі наявності підстав вживати заходів щодо їх звільнення з військової служби.

З військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядження якого він зарахований, або один із його заступників (з військовослужбовцем, який зарахований у розпорядження Голови СБУ, Голова СБУ чи за його дорученням один із його заступників або начальник Управління роботи з особовим складом) проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права та обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні, доводить тимчасові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні, а також попереджає про те, що у разі, якщо до завершення строку перебування у розпорядженні він не буде призначений на штатну посаду відповідно до пунктів 44-46 Положення, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини "Особова справа" матеріалів особової справи військовослужбовця.

Єдиноначальність є одним із принципів керівництва у військовому формуванні, що полягає в наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не оскаржувався Наказ Голови СБУ від 26.12.2014 № 10/274-ос, яким його звільнено з військової служби в запас СБУ у зв?язку із проведенням організаційних заходів за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" пункту 63 Положення-1262.

Так, оскільки позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "г" (у зв?язку із проведенням організаційних заходів) пункту 63 Положення-1262 на підставі його рапорту про звільнення та виключений зі списків особового складу з 30.12.2014, це унеможливлювало виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.01.2020 у справі № 826/18253/14 у частині поновлення позивача на посаді.

В той же час, як вже було зазначено, наказом Голови СБУ від 17.09.2020 № 1225-0С/дск ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ за підпунктом "б" пункту 48 Положення-1262 (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління СБУ від 08.01.2014 № 1/ДСК "Про проведення у Службі безпеки України у 2014 році організаційних заходів, спрямованих на підвищення ефективності оперативно-службової діяльності") з 24.10.2014 по 24.01.2015 включно по посаді заступника начальника управління, звільнивши його з посади офіцера діючого резерву СБУ по посаді заступника начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ (копії наказу та розпорядження наявні в матеріалах справи).

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що наказ Голови СБУ від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск є правомірним та скасуванню не підлягає.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2020. по справі № 826/18253/14 та зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за період після звільнення з 30.12.2014 до дати вступу у силу судового рішення щодо поновлення на кадровій військовій службі та включення полковника ОСОБА_1 до списків особового складу Служби безпеки України, зобов`язання відповідача зарахувати період з 30.12.2014 до дати вступу у законну силу судового рішення щодо поновлення на кадровій військовій службі до загальної вислуги років, як у календарному, так і пільговому обчисленні та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання суд зазначає, що оскільки судом встановлено правомірність наказу Голови Служби безпеки України від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск стосовно полковника ОСОБА_1 в частині зарахування у розпорядження за підпунктом "б" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв`язку з проведенням організаційних заходів згідно з розпорядженням Центрального управління Служби безпеки України від 8 січня 2014 року №1/ДСК) з 24.10.2014 по 24.01.2015 включно, звільнення з посади офіцера діючого резерву Служби безпеки України по посаді заступника начальника управління та одночасного виключення з діючого резерву Служби безпеки України, суд зазначає про відсутність підстав для їх задоволення як похідних.

Доводи позивача щодо необхідності застосування у спірних правовідносинах положень трудового законодавства, суд відхиляє, оскільки порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.

Крім того, суд зазначає, що правовідносини з матеріально-грошового забезпечення військовослужбовців врегульовано нормами відповідного спеціального законодавства, а відтак, не потребують врегулюванню їх нормами загального (трудового) законодавства.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу від 17.09.2020 № 1225-ОС/дск суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних наказів та дій стосовно позивача. А аргументи позивача не знайшли свого правового підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті справи не змінюють

З огляду на відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.