Справа № 300/1955/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2024 р. справа № 300/1955/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Фреїшин Т.М. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить суд:
зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 02.01.1989 по 09.11.1995 в кооперативі "Олімп";
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві протиправно прийнято оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV у зв`язку з недостатністю необхідного страхового не менше 31 року, оскільки безпідставно не враховано до страхового стажу період роботи позивача в кооперативі "Олімп" з 02.01.1989 по 09.11.1995. Аргументовано, що факт роботи позивача у спірний період з 02.01.1989 по 09.11.1995 в кооперативі "Олімп" підтверджується записами трудової книжки та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
05.04.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в м. Києві (а.с.64-68). Відповідно до відзиву ГУ ПФУ в м. Києві заперечило щодо заявлених позовних вимог, вказавши на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з підстав недостатності необхідного страхового стажу роботи позивача. До загального страхового стажу позивача не зараховано період роботи в кооперативі "Олімп" з 02.01.1989 по 09.11.1995, оскільки дописано рік при звільненні та запис звільнення завірений печаткою старого зразка - УРСР. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог позивача.
03.04.2024 до суду надійшло пояснення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.54-59), відповідно до якого представник третьої особи вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що заява свідка про підтвердження стажу позивача не долучалася позивачем до заяви про призначення пенсії.
10.04.2024 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача та третьої особи. Для підтвердження спірного періоду роботи позивача надано заяву ОСОБА_3 (а.с.72-74).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.02.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Згідно до записів №№ 13-14 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 позивач: 02.01.1989 - прийнятий членом кооперативу "Олімп" на посаду плиточник (розпорядження № 2 від 02.01.1989); 09.11.1995 - звільнений за власним бажанням (розпорядження № 3 від 09.11.1995).
На адвокатський запит від 23.10.2023, Архівний відділ Івано-Франківської міської ради відповіддю від 27.10.2023 № 14/59-4.01/939 повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) кооперативу "Олімп" до архівного відділу не надходили, тому підтвердити дані про стаж роботи та заробітну плату за 1989-1995 роки ОСОБА_1 не має можливості (а.с.34).
На адвокатський запит від 23.10.2023, Державний архів Івано-Франківської області відповіддю від 26.10.2023 № 141/06-07 повідомив, що документи кооперативу "Олімп" на зберігання до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили (а.с.35).
На адвокатський запит від 10.11.2023, Державний архів Івано-Франківської області супровідним листом від 13.11.2023 № 53/05-09 надав представнику позивача копію рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.11.1988 № 307 та супровідні матеріали до нього, в т.ч. протокол №1 зборів кооперативу "Олімп" від 20.09.1988 та Статут. З проханням щодо реєстрації Статуту кооперативу "Олімп" 10.10.1988 звертався комітет по фізичній культурі і спорту виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів. Кооператив розміщувався за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чекістів, 38. Згідно рішення Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.11.1988 № 307 було зареєстровано Статут кооперативу "Олімп" при обласному комітеті фізкультури і спорту Івано-Франківської обласної ради народних депутатів по художньому оформленню інтер`єрів, вітражів, ремонту квартир, холодильників, пральних машин. Згідно Статуту кооперативу "Олімп", прийнятого Загальними зборами кооперативу 20.09.1988, зареєстрованого рішенням Івано-Франківської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 09.11.1988 № 307, кооператив "Олімп" створюється про облспорткомітеті по вул. Чекістів, 38, м. Івано-Франківськ. Згідно п.6 Статуту на кожного члена кооперативу ведеться трудова книжка, за винятком тих, коли робота в кооперативі "Олімп" являється не основним місцем роботи члена кооперативу (а.с.36-47).
Відповідно до нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердили, що у спірний період з 02.01.1989 по 09.11.1995 працювали разом з позивачем у кооперативі "Олімп" (а.с.27-29, 77).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Відповідно до статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Як встановлено, згідно до записів №№ 13-14 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 позивач: 02.01.1989 - прийнятий членом кооперативу "Олімп" на посаду плиточник (розпорядження № 2 від 02.01.1989); 09.11.1995 - звільнений за власним бажанням (розпорядження № 3 від 09.11.1995).
Суд встановив, що записи про прийняття та звільнення з роботи у спірний період містять дати прийому, звільнення з роботи, номери розпоряджень та їх дати, посаду на якій позивач працював, а також завірені підписом відповідальної особи. Вказані записи скріплені однією печаткою під записом про звільнення.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
На адвокатський запит від 23.10.2023, Архівний відділ Івано-Франківської міської ради відповіддю від 27.10.2023 № 14/59-4.01/939 повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) кооперативу "Олімп" до архівного відділу не надходили, тому підтвердити дані про стаж роботи та заробітну плату за 1989-1995 роки ОСОБА_1 не має можливості (а.с.34).
На адвокатський запит від 23.10.2023, Державний архів Івано-Франківської області відповіддю від 26.10.2023 № 141/06-07 повідомив, що документи кооперативу "Олімп" на зберігання до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили (а.с.35).
На адвокатський запит від 10.11.2023, Державний архів Івано-Франківської області супровідним листом від 13.11.2023 № 53/05-09 надав представнику позивача копію рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.11.1988 № 307 та супровідні матеріали до нього, в т.ч. протокол №1 зборів кооперативу "Олімп" від 20.09.1988 та Статут. З проханням щодо реєстрації Статуту кооперативу "Олімп" 10.10.1988 звертався комітет по фізичній культурі і спорту виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів. Кооператив розміщувався за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чекістів, 38. Згідно рішення Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.11.1988 № 307 було зареєстровано Статут кооперативу "Олімп" при обласному комітеті фізкультури і спорту Івано-Франківської обласної ради народних депутатів по художньому оформленню інтер`єрів, вітражів, ремонту квартир, холодильників, пральних машин. Згідно Статуту кооперативу "Олімп", прийнятого Загальними зборами кооперативу 20.09.1988, зареєстрованого рішенням Івано-Франківської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 09.11.1988 № 307, кооператив "Олімп" створюється про облспорткомітеті по вул. Чекістів, 38, м. Івано-Франківськ. Згідно п.6 Статуту на кожного члена кооперативу ведеться трудова книжка, за винятком тих, коли робота в кооперативі "Олімп" являється не основним місцем роботи члена кооперативу (а.с.36-47).
Відповідно до нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердили, що у спірний період з 02.01.1989 по 09.11.1995 працювали разом з позивачем у кооперативі "Олімп" (а.с.27-29, 77).
З огляду на вищенаведене, відповідачем безпідставно з мотивів, що дописано рік при звільненні та запис звільнення завірений печаткою старого зразка - УРСР, не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 02.01.1989 по 09.11.1995 в кооперативі "Олімп".
З врахуванням спірних періодів роботи позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з 20.02.2024.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.01.1989 по 09.11.1995 в кооперативі "Олімп".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.02.2024 та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.