Справа № 520/15834/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2024 р. № 520/15834/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо непроведення нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки ОСОБА_1 за 2015 рік в кількості 3 днів та за 2017 рік в кількості 27 днів у сумі 49 937,40 грн;

- зобов`язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані 3 дні відпустки в 2015 році та за 27 днів відпустки в 2017 році ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення останнього в сумі 49 937,40 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 3 дні відпустки в 2015 році та 27 днів відпустки в 2017 році в сумі 49 937,40 грн;

- грошові кошти перерахувати на рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АБ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299 на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо непроведення нарахування та виплати йому грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2015 рік в кількості 3 днів та за 2017 рік в кількості 27 днів у сумі 49 937,40 грн. Позивача звільнено зі служби в поліції з 15.08.2023.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в даному випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Так, у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування та виплату йому грошової компенсації за невикористані 3 дні відпустки в 2015 році та за 27 днів відпустки в 2017 році, виходячи з грошового забезпечення останнього в сумі 49 937,40 грн.

Отже, спірні правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, виникли в 2015 та 2017 роках. Позивача звільнено зі служби в поліції з 15.08.2023.

Разом із тим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 06.06.2024, тобто зі значним пропуском тримісячного строку.

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду.

До позовної заяви позивач надав клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач дізнався про порушення його прав та небажання відповідача врегулювати спір в досудовому порядку лише після отримання відмови, оформленої листом від 09.05.2024 за вих. № 118азвс/119/05/12-2024, наданої у відповідь на адвокатський запит представника позивача. Також, у клопотанні зазначено про дію на території України воєнного стану, що, нібито, є підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду. Просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Щодо посилань позивача на те, що він дізнався про порушення своїх прав лише після отримання відмови, оформленої листом від 09.05.2024 за вих. № 118азвс/119/05/12-2024, наданої у відповідь на адвокатський запит представника позивача, то суд не приймає вказані доводи до уваги, оскільки позивач, перебуваючи на службі в ГУНП в Харківській області до 15.08.2023 та отримуючи заробітну плату мав бути обізнаний про невиплату йому грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2015 та 2017 роки. Отримання відповіді на заяву представника не змінює момент, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона чи її представник почали вчиняти дії щодо реалізації права особи і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Щодо посилань позивача на запровадження воєнного стану по всій території України суд зазначає, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду від 10.01.2023 по справі №640/3489/21.

Водночас, конкретних пояснень причин з доказами існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між цим фактом та фізичною неможливістю своєчасно вчинити процесуальну дію з приводу звернення до суду подане клопотання не містить.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не наведено. Отже, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Так, позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду. До позовної заяви позивач обґрунтовану заяву про поновлення строку та докази поважності причин пропуску строку не надав.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку та доказів поважності таких причин.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН