Справа № 420/10503/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10503/22
Головуючий І інстанції суддя Хурса О.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши питання про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

21.05.2024 р. не погоджуючись із вказаним рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для такого поновлення.

07.06.2024 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування поважності пропуску строку апеляційного оскарження представник апелянта повторно посилається на аналогічні підстави, які вже були викладені. Також представник апелянта наголошує, що 10.10.2023 р. Було нанесено масований ракетний обстіл по пункту постійної дислокації частини, у зв`язку з чим було частково знищено та пошкоджено архів разом з фінансовою документацією.

На підтвердження вказаних доводів додано рапорт начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено наступне: Рапортом від 02.10.2023 №2/6093 помічник командира з правової роботи - начальник юридичної служби військової частини НОМЕР_1 просить зобов`язати начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера сплатити судовий збір в термін до 07.10.2023р.

Також 10.06.2024 р. позивачем подано заперечення на клопотання про поновлення строку.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку, що зазначені в обґрунтування пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження причини не є поважними з огляду на наступне.

Як зазначено у п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Дослідивші наведені в клопотанні обставини колегія суддів встановила, що оскаржуване рішення винесено судом 13.07.2023 р., проте апелянт лише 02.10.2023 р., тобто через2,5 місяці почав діяти, а саме відповідальною за судово-претензійну роботу особою військової частини НОМЕР_1 подано рапорт про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення від 13.07.2023 р.

При цьому, з наданого рапорту не вбачається, що до 03.10.2023 р. на рахунках військової частини НОМЕР_1 були відсутні кошти для сплати за даним кодом видатків, як зазначено апелянтом у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З вказаного рапорту вбачається необхідність здійснення включення фінансово економічною службою військової частини НОМЕР_1 у щомісячні заявки на фінансування коштів суми для сплати судового збору (замовлення коштів).

Вищезазначене не є відсутністю коштів на рахунках апелянта для сплати судового збору, а є відсутністю здійснення відповідальною за оскарження судового рішення від 13.07.2023 у справі № 420/10503/22 особою повідомлення про необхідність включення до заявки на фінансування таких коштів у відповідний місяць.

Таким чином, з вказаного рапорту вбачається відсутність належної організації судово-претензійної роботи відповідальною особою військової частини НОМЕР_1 , яка зазначена у вказаному рапорті, що не є поважною причиною невчинення військовою частиною НОМЕР_1 процесуальних дій у встановлені КАС України строки.

При цьому згідно висновків Верховного Суду у межах справ № 826/9136/17, №806/2321/16 у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж. Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що строк на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 р. закінчився 14.08.2023 р., а тому посилання апелянта на ракетний обстріл військової частини 10.10.2023 р. не є такими, що можуть бути прийняті до уваги у даній справі, бо вказана подія відбулася після майже двох місяців пропущення військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження.

При цьому на підтвердження своєї позиції щодо знищення фінансових документів апелянтом надано наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2023 № 734, ґкий підтверджує лише факт призначення службового розслідування щодо знищення військового майна та технік, однак підтверджує завершення такого розслідування, а також його результати, з чого суд робить висновок, що матеріали справи не містять доказів знищення фінансових документів військової частини НОМЕР_1 , зокрема, по цій справі.

В свою чергу залишаючи апеляційну скаргу без руху суд звернув увагу апелянта, що до клопотання про поновлення строку не надано жодного доказу, яким можливо підтвердити безпосереднє залучення його представників, які відповідають за представлення інтересів військової частини у судах та, які здійснюють представництво конкретно у даній справі, до участі в бойових діях, або інших заходах, пов`язаних з обороною України, що унеможливило звернутись до суду з апеляційною скаргою саме у цій справі у більш стислий строк, ніж через 10 місяців з дня ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В свою чергу апелянтом таких доказів на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху до суду не надано. Слід зазначити, що відсутність належного організаційного забезпечення функціонування юридичної особи не є поважною причиною пропуску строків на апеляційне оскарження на 10 місяців.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, оскільки наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 250, 286, 298, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук