Справа № 420/13921/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про відвід головуючого судді Аракелян М.М у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області () про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2024 року засобами електронного зв`язку до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ст.287 КАС України), у якій позивач просить суд:

адміністративний позов ОСОБА_1 розглядати в її присутності для можливого захисту порушених прав, свобод і інтересів, надання пояснень і доказів та задовольнити;

визнати незаконною та скасувати Постанову ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМО (м.Одеса) ВП НОМЕР_2 від 11.04.2024 року, а виконавчий лист повернути до ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМО (м.Одеса) для виконання рішення суду, яке набрало чинності 13.11.2023 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Разом із позовною заявою подана заява про поновлення строку звернення з позовом Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), визнавши поважними причини його пропуску; прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 23.05.2024р.; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_2; постановлено витребувані докази надати до суду у строк до 20.05.2024 року.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області; встановлено третій особі строк для надання пояснень - 5 днів з дня отримання копії ухвали (разом із підтверджуючими доказами); відкладено судове засідання на 30.05.2024 року.

28.05.2024 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд:

- в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю;

- залучити у якості третьої особи боржника по виконавчому провадженню НОМЕР_2 (ТУ ДСА в Одеській області);

- розглянути справу без участі відповідача.

29.05.2024 року ТУ ДСА в Одеській області подало суду пояснення щодо позову, просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

30.05.2024 року позивачка подала відповідь на відзив відповідача та на пояснення третьої особи.

Судове засідання, призначене на 30.05.2024 року було перенесено на 04.06.2024 року у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Судове засідання, призначене на 04.06.2024 року було перенесено на 06.06.2024 року, а потім - на 10.06.2024 року у зв`язку із відсутністю у суді електропостачання.

У судовому засіданні 10.06.2024 року після заслуховування пояснень представника третьої особи судом оголошено перерву до 12.06.2024 року, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

10.06.2024 року на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_1 від 09.06.2024 року, у якій позивачка висловлює повну недовіру та наполягає на відводі судді М.М. Аркелян на підставі належних доказів, які є підставою вважати, що суд є упередженим, тобто є зацікавленим в результаті розгляду цієї справи на користь свого вищого керівництва- ТУ ДСА в Одеській області, який є в цій справі боржником-третьою особою.

В обґрунтування зазначеної заяви позивачка вказує, що:

- 06.06.2024 року (почався розгляд справи по суті), коли позивачка стала надавати пояснення щодо підроблених документів боржника, наданих до суду і до ДВС та ще й з підписами посадових осіб та печаткою установи, які боржник використовував як докази для виконання судових рішень, позивачку дуже здивувала геть байдужа реакція суду на ці злочинні дії боржника (наче для суду це є норма, що його керівництво-боржник підробляє документи, приховує нараховану зарплату працівників суду, чинить «махінації» з нарахуванням зарплаті боргів, тощо), суд навіть не спитав у боржника чому його фінансові державні документи оформлені на москальській мові в сукупності з українською та ще й підписані посадовими особами і закріплені печаткою установи; суд не спитав щодо повного неспівпадання нарахованих розмірів боргів в цих розрахунках; суд не спитав чому до податкової легалізований лише борг у розмірі - 19037,75грн, а не зазначений боржником загальний розмір боргу за судовими рішеннями у розмірі - 28983,05грн; суд не спитав боржника чому з рахунку Казначейства знято - 28983,05грн, а в Податкову надано - 19037,75грн., тобто суд свідомо «дозволив» обдурювати суд наданими підробленими фінансовими документами також і орган ДВС (про порушені права стягувача суд взагалі забув;

- позивач надала суду належні докази на підтвердження своїх позовних вимог, проте суд всупереч нормам ст.ст.77, 78 КАС України став вимагати, щоб ОСОБА_1 надала витяг з її банківської карти;

- коли справи ОСОБА_1 було розподілено на цей суд, не випадково було їх залишено без руху,зазначена купа недоліків з її Скаргами на ДВС, а ще суд примусив сплачувати судовий збір постраждалу сторону-стягувача, тощо; щ об не втрачати час на оскарження з великими тратами (у судах проблема з коштами на канцелярію, тому це «доступний» спосіб діставати кошти з кишені пересічних громадян відмовами), тому позивач вимушена була сплатити судовий збір, щоб справа розглядалась і вона скоріше могла б отримати остаточне рішення для звернення до ЄСПЛ за законними та справедливими рішеннями;

- 13.05.2024р. було відкрито скорочене провадження та призначено засідання на 23.05.2024р. Оскільки відповідач не з`явився на засідання 23.05.2024р.(в ухвалі від 23.05.2024р. зазначено, що був повідомлений, повістку отримав - реєстр. № 119269748),але суд, не випадково, вирішив викликати замість відповідача «важку артилерію» у вигляді - боржника (причина залучення саме така:важелів у боржника більше ніж у судді; владних повноважень безмежно; за виготовлення підроблених документів наданих до суду не загрожує відповідальність; неповагою до суду не вважається введення в оману/брехня з боку боржника щодо дійсних обставин; упереджений суд завжди виконує «замови» свого вищого керівництва і цей факт зазначають керівництво Євросоюзу та Америки). Саме тому суд, без клопотань від обох сторін (позивача і відповідача) залучив третю особу - ТУ ДСА в Одеській області - боржника (підстава суду: ухвалене рішення може вплинути на права боржника, а на бачення позивачки - рішення може дозволити не виконувати судові рішення, тільки треба «згнобити» стягувача). Підозри позивачки підтвердились, коли після ухвалення залучення третьої особи, мабуть хтось «потужний» «надавив» на відповідача і той надав відзив та клопотання про залучення третьої особи- боржника (надав 27.05.2024р.);

- позивачка вважає незаконною ухвалу від 03.05.2024р., коли суд повернув її Скаргу на дії ДВС у справі № 420/12643/24 на три дні раніше строку наданого для усунення недоліків та оскільки на оскарження цієї ухвали пішло б не тільки багато часу, а ще й непомірні судові збори (дуже малий відсоток, що справа попаде до Гідних, Порядних суддів адмінсудів і це затягується і виливається в піднебесні судові збори, які суди майже ніколи не повертають), тому позивач вимушена була подати новий позов ( у справі № 420/13921/24) який «дуже випадковим шляхом» попав знову до судді Аракелян М.М . Наявність декількох, не виглядаючих «випадковими непорозуміння» : наприклад нехтування рішеннями КАС ВС щодо прийняття Окремої Ухвали до органів владних повноважень за введення суду в оману щодо дійсних обставин від 26.12.2023р. у справі №580/4100/22 (скриншот надається; була відмова надати повістку на наступне засідання (30.05.2024р. засідання не було вимушена була йти до керівництва, щоб отримати повістку) та інш. теж стали сигналами упередженості суду, а значить і ухвалення незаконного рішення.

ОСОБА_1 вказує на те, що суд не відреагував на її твердження про підробку документів третьою особою та не постановив у зв`язку із цим окрему ухвалу.

Розглянувши заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.1, 2 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно положень ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказані позивачкою обставини упередженості суду, на переконання суду, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на таке.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява № 8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00)). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96) та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006 р.) Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що стосовно об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд, надаючи оцінку підставам заявленого відводу, звертає увагу, що згідно з ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема ухвала судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого процесуального питання не може бути підставою для відводу.

Зазначаючи про те, що суд повернув її скаргу на дії ДВС (справа №420/12643/24) на три дні раніше встановленого строку не усунення недоліків, ОСОБА_1 оминає увагою те, що відповідно до ч.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця у справі №420/12643/24 була залишена без руху ухвалою суду від 29.04.2024 року з підстав необхідності подання позовної заяви із суб`єктним складом учасників справи відповідно до заявлених позовних вимог згідно ст.160 КАС України, ч.3 ст.287 КАС України; надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 968,96грн., або заявлення клопотання про звільнення від сплати судового збору за законом або за ухвалою суду.; встановлено строк для усунення недоліків скарги- 7 днів з дня вручення копії даної ухвали заявниці.

01.05.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі ООАС від 29.04.2024р. а також адміністративний позов, у якому позивачем зазначено ОСОБА_1 , відповідачем - ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМО (м.Одеса).

У зв`язку із виконанням позивачем вимог ухвали суду у неповному обсязі (ненадання суду доказів сплати судового збору) та незаявлення клопотання про звільнення від його сплати судом, а отже - і неусуненням всіх недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 03.05.2024 року позовну заяву повернуто позивачці відповідно до приписів п.1 ч. 4 ст.169 КАС України.

Тобто вищезазначена ухвала постановлена судом із дотриманням строків, визначених приписами КАС України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

У справі №420/12643/24 ОСОБА_1 спочатку була подана скарга на дії старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМО (м.Одеса) Пхіденко О.С. без сплати судового збору, тому ухвалою від 29.04.2024 року скарга була залишена без руху, а в подальшому поданий на виконання цієї ухвали адміністративний позов повернутий позивачці ухвалою від 03.05.2024 року, яка є чинною та набрала законної сили 03.05.2024 року за даними ЄДРСС.

Щодо необґрунтованого (на думку позивачки) залучення до участі у справі третьої особи за ухвалою суду від 23.05.2024 року - за ухвалою суду рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ТУ ДСА України в Одеській області, яке є боржником у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2, а відповідно до ч.2 ст.49 КАС України якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже третя особа у справі може бути залучена до участі у справі як за клопотанням такої особи або учасників справи так і за ініціативою суду.

Зміст заяви ОСОБА_1 у вищезазначеній частині свідчить про те, що вона не згодна із процесуальними рішеннями судді - постановленням ухвал від 29.04.2024 року, 03.05.2024 року та 23.05.2024 року, що відповідно до приписів ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема ухвала судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого процесуального питання не може бути підставою для відводу.

Позивачка зазначає, що у судовому засіданні 06.06.2024 року у суду була байдужа реакція на злочинні дії відповідача, суд не поставив представнику ТУ ДСА України в Одеській області запитань щодо підроблених документів; позивач надала суду належні докази на підтвердження своїх позовних вимог, проте суд всупереч нормам ст.ст.77, 78 КАС України став вимагати, щоб ОСОБА_1 надала витяг з її банківської карти.

Такі твердження позивачки не відповідають дійсності, оскільки 06.06.2024 року судове засідання у справі №420/13921/24 не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання у приміщенні суду.

Щодо сумнівів позивачки в дотриманні встановленого порядку розподілу судових справ в Одеському окружному адміністративному суді - розподіл справ №№420/12643/24, №420/12767/24 та №420/13921/24 відбувся відповідно до приписів ст.31 КАС України, що підтверджується протоколами автоматизованого розподілу цих справ.

Маючи вищезазначені сумніви, позивач після подання позовної заяви у справі №420/13921/24 мала можливість заявити судді М.М.Аракелян відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 КАС України (у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу), чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Щодо відсутності реагування суду на її заяви про необхідність постановлення окремої ухвали стосовно ТУ ДСА України в Одеській області, суд вважає, що згідно ст.249 КАС України така ухвала може бути постановлена саме за результатами вирішення справи по суті, на даний час справа не розглянута по суті. Будь-яка думка судді щодо порушень з боку учасника справи може бути розцінена як передчасна, до ухвалення рішення по суті спору.

Відповідно до ч.4 ст.40 КАС України питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді М.М.Аракелян була надіслана ОСОБА_1 на електронну пошту суду 10.06.2024 року об 00:35год, зареєстрована судом 10.06.2024 року об 12.02год., судове засідання у справі було призначене на 10.06.2024 року, 11.45год. та розпочалось об 11.46год.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що викладені позивачем обставини в обґрунтування відводу є суб`єктивними припущеннями та не свідчать про те, що суд, який розглядає дану справу, прямо чи опосередковано заінтересований в результаті її розгляду або його дії викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності; заява подана позивачкою у день призначення судового засідання, отже у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Заява не підлягає передачі для розгляду іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, враховуючи положення ч.4 ст.40 КАС України: заява про відвід надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до засідання 10.06.2024 року.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 241-243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді М.М. Аракелян у справі №420/13921/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя М.М. Аракелян