Справа № 320/1840/22
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1840/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 76 218,11 грн в рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 76 218,11 грн в рахунок погашення податкового боргу.

16.05.2023 на адресу суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, яке мотивоване тим, що виконавчий лист отриманий стягувачем вже після спливу строку пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду, виданого 14.11.2022 у справі №320/1840/22 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 76 218,11 грн в рахунок погашення податкового боргу.

Суд першої інстанції виходив з того, що гарантія виконання судового рішення є однією із засад судочинства, тому суд, з метою недопущення обмеження права стягувача на отримання присудженого йому судовим рішенням, вважає за необхідне задовольнити подану заяву та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено тримісячний строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто законодавством регламентовані чіткі строки для таких дій, однак позивачем їх дотримано не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано адміністративний позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 76 218,11 грн в рахунок погашення податкового боргу.

16.05.2023 на адресу суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, яке мотивоване тим, що виконавчий лист отриманий стягувачем вже після спливу строку пред`явлення його до виконання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений фактично внаслідок дій суду, яким несвоєчасно видано цей виконавчий лист (та вже з пропуском строку для його примусового виконання), тому наявні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частин першої, п`ятої, шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Також, на виконання п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, перебіг строку пред`явлення виконавчого листа до виконання розпочинається з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, а передумовами для початку примусового виконання рішення суду є звернення учасника справи, на користь якого ухвалено таке рішення, до суду за отриманням виконавчого документа, а також пред`явлення його до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтями 2, 14 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язковість судового рішення є одним з принципів (основних засад) адміністративного судочинства. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пропуск Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області строку пред`явлення виконавчого листа до виконання був обумовлений затримкою у видачі судом першої інстанції виконавчого листа.

Останнє, у свою чергу, зумовлено запровадженням в України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Колегія суддів звертає увагу, що тримісячний строк для пред`явлення до виконання був вказаний у виконавчому листі у цій справі до 08.11.2022.

При цьому, дата видачі у виконавчому листі зазначено - 14.11.2022, тобто вже після спливу строку наданого для його пред`явлення.

Крім того, вказаний виконавчий лист було отримано позивачем лише 13.03.2023, що не заперечується сторонами, тобто також вже після спливу строку для пред`явлення його до виконання.

Таким чином, позивач звернувся з клопотанням про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом розумного строку після отримання відповідного виконавчого листа.

Судом встановлено, що на теперішній час рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 не виконано.

При цьому, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений фактично внаслідок дій суду, яким несвоєчасно видано цей виконавчий лист (та вже з пропуском строку для його примусового виконання).

Таким чином, враховуючи, що гарантія виконання судового рішення є однією із засад судочинства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою недопущення обмеження права стягувача на отримання присудженого йому судовим рішенням, наявні підстави для задоволення заяви та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Зазначені обставини не залежали від волі позивача та були об`єктивно непереборними.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції щодо поважності причин для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За вказаних обставин, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо обґрунтованості поданої заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна