Справа № 460/18562/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2024 року

м. Київ

справа №460/18562/23

адміністративне провадження №К/990/19611/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 460/18562/23 за адміністративним позовом Здолбунівської окружної прокуратури до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, Рівненської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Терабут компані» про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Державної служби геології та надр України, Рівненської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Терабут компані», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати протокол № 4653 від 26 грудня 2018 року засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин;

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять сьомої сесії сьомого скликання Рівненської обласної ради № 1483 від 30 серпня 2019 року «Про погодження надання надр у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Терабут компані» з метою видобування базальтів Великомидського родовища, що знаходиться у Костопільському районі Рівненської області»;

- визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 12 лютого 2020 року № 6396, виданий Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "Терабут компані".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення двадцять сьомої сесії Рівненської обласної ради VІІ скликання № 1483 від 30 серпня 2019 року «Про погодження надання надр у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Терабут компані" з метою видобування базальтів Великомидського родовища, що знаходиться у Костопільському районі Рівненської області».

Скасовано Спеціальний дозвіл на користування надрами від 12 лютого 2020 року № 6396, виданий Державною службою геології та надр України ТОВ "Терабут компані".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року апеляційну скаргу Рівненської обласної прокуратури залишено без задоволення.

Апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терабут компані» задоволено частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 460/18562/23 скасовано в частині, яка стосується розгляду та ухвалення вказаного судового рішення за позовом Здолбунівської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терабут компані", як відповідача у цій адміністративній справі.

Ухвалено у вказаній частині постанову, якою закрито провадження у справі за позовом Здолбунівської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терабут компані", як відповідача. У решті рішення суду залишено без змін.

Не погодившись з судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 460/18562/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

У даній справі суд першої інстанції, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник зазначає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права у випадку, якщо судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі № 320/2609/23, від 29 листопада 2022 року у справі № 240/401/19, від 23 лютого 2024 року у справі № 300/2289/23 та від 31 січня 2024 року у справі № 380/13877/23, від 07 червня 2023 року у справі № 640/9591/20, від 21 лютого 2024 року у справі № 360/2817/20, тощо.

На обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник, покликаючись на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дана справа становить значний суспільний інтерес.

Крім того, касаційна скарга містить посилання й на інші порушення норм матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції, які потребують ретельної перевірки.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

З огляду на вказане та необхідність перевірити наведені обставини колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328, пп. «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відкрити касаційне провадження за скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 460/18562/23.

Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду справу № 460/18562/23.

Установити учасникам справи строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Н. В. Коваленко