Справа № 360/1329/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року справа №360/1329/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 січня 2024 року у справі № 360/1329/23 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність з ненарахування і невиплати з 11 квітня 2022 року по 31 січня 2023 року включно, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн на місяць, з 11 квітня 2022 року по 31 січня 2023 року включно.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року відмовлено у задоволені позову.

Позивач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи.

Апелянт зазначив, що твердження суду про те, що виплата винагороди залежить від певних умов та лише в зазначений період, а також, що її розмір залежить як від днів несення безпосередньо військової служби, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира, не відповідають правовим нормам зазначеним в самій Постанові КМУ №168 в редакції до 07.07.2022.

Судом першої інстанції не взято до уваги норму пунктів 14 наказів голови Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ та від 09.12.2022 № 628-АГ, якими встановлено, що у разі скасування наказу про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків, якщо за результатами службового розслідування підстави для прийняття такого рішення не підтвердилися, а так само спростування інших умов, передбачених пунктом 7, 11 наказів, військовослужбовцю виплачується додаткова винагорода за весь період, протягом якого він її не отримував, у порядку та на умовах визначених цим наказом.

Твердження суду першої інстанції, що розмір виплати додаткової винагороди залежить як від днів несення безпосередньо військової служби, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира, спростовується висновком Великої Палати Верховного Суду викладений в постанові (зразкова адміністративна справа № 260/3564/22) від 21 вересня 2023 року.

На думку апелянта, враховуючи факт відсутності усунення його від виконання обов`язків військової служби, перебуваючи у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відсутність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідача виникли підстави для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 гривен щомісяця з 11.04.2022 по 31.01.2023 включно.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач проходить службу з 03.07.2019 у Військовій частині НОМЕР_1 .

За рапортом начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) від 10.04.2022 року позивач після евакуації особового складу, майна техніки зброї та боєприпасів, не зміг вийти до основних сил підрозділу, так як шляхи евакуації були перекриті російськими військами.

Наказом № 279-ОС від 13.04.2022 року «Про особовий склад» припинено військову службу та знято з усіх видів забезпечення та зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача з 11.04.2022 року.

Згідно наказу № 682-Г від 07.05.2022 року «Про призначення службового розслідування» за фактом самовільного залишення військової частини або не прибуття до підрозділів в умовах воєнного стану призначено службове розслідування.

Наказом № 1144-АГ від 07.06.2022 року «Про результати службового розслідування» направлено повідомлення до Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері стосовно, зокрема, позивача (пункт 1.3) та матеріалами службового розслідування (пункт 1.4).

Згідно висновку службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини або не прибуття до підрозділів в умовах воєнного стану військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого 05.06.2022, факт неприбуття до підрозділу в умовах воєнного стану з боку, зокрема, позивача вважати таким, що знайшов підтвердження (пункт 2).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.01.2023 року (вх. № 28з від 16.01.2023 року), в якій просив повідомити про проведення службового розслідування та місцезнаходження НОМЕР_2 прикордонного загону.

Листом відповідача від 02.02.2023 року № 32/759-23-вих повідомлено про внесення Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері відомостей за ч. 4 ст. 408 КК України.

Рапортом від 06.02.2023 року позивач просив відповідача вжити заходи щодо повернення до військової служби.

Постановою про закриття кримінального провадження від 14.08.2023 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000173 від 11.04.2022 року, закрив провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні позивача складу кримінального правопорушення.

За листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 13-02/1179/23 від 12.09.2023 року станом на 12.09.2023 постанова про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 не скасована та не оскаржена.

Наказом № 590-ОС від 13.09.2023 року «Про особовий склад» продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії встановлені законодавством для військовослужбовців: старшому сержанту ОСОБА_1 П-040636), який перебуває у розпорядженні начальника загону (остання займана штатна посада - інспектор прикордонної служби 2 категорії - механік - водій групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В)), з 11.04.2022 року. Зараховано на всі види забезпечення з 11.04.2022 року. Поновлено виплату грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення з 11.04.2022 року. Період з 11.04.2022 року по 13.09.2023 зараховано до строку військової служби та строку контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, вислуги у військовому званні та вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. Продовжено строк дії контракту понад встановлені строки з 03.07.2022 року до оголошення демобілізації.

Наказом № 593-ОС від 14.09.2023 року «Про особовий склад» призначено позивача інспектором прикордонної служби 1 категорії - начальником групи збору та обробки даних розвідки.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом від 16.09.2023 року (вх. № 25.1/23723/23-Вн від 16.09.2023 року), в якому просив здійснити нарахування та виплату всіх належних коштів з березня 2023 року.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом від 13.10.2023 року (вх. № 2.7/27560/23-Вн від 13.10.2023 року), в якому просив надати вказівку головному бухгалтеру - начальнику фінансово-економічного відділу про здійснення виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. з квітня 2022 року по 1 лютого 2023 року.

Листом № 25/28045/23-Вн від 18.10.2023 року відповідач повідомив позивача про те, що виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), за вказаний період в рапорті не передбачена.

Згідно особистої картки на грошове забезпечення за 2022 рік та архівної відомості за період з січня до грудня 2022 року позивачу не виплачувалась, зокрема, додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 грн.

За розрахунковим листом за вересень 2023 року від 07.12.2023 року № 606 позивачу виплачено грошове забезпечення за період з 11.04.2022 року до 15.09.2023 року, крім додаткової допомоги в сумі 30000 грн.

Згідно ч. 1 статті 6, ч. 1 статті 14 Закону України від 03.04.2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

За ст. 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Згідно ч. 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За ч.ч. 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 ) в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 воєнний стан в Україні продовжувався.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» КМУ прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Згідно п. 1 Постанови № 168 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови.

За п.п. 2, 3, 7, 9 розділу I «Загальні положення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 (далі - Інструкція № 558), у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Інструкціїєю № 558 не було врегульовано питання виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 168, вказано також у пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793.

За п. 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 533 (далі - Положення № 533), Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Згідно п. 9 Положення № 533 Адміністрація Державної прикордонної служби України в межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

За Положенням № 533 діяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України у віднесених до її компетенції питань, у тому числі питань, які стосуються виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, спрямовує та координує Міністр внутрішніх справ, що узгоджується зі змістом статті 9 Закону № 2011-ХІІ та Інструкцією № 558.

При цьому, накази голови Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 року № 164-АГ, від 30.07.2022 року № 392-АГ та від 09.12.2022 року № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» видані без їх погодження з Міністром внутрішніх справ, не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, тому не підлягають застосуванню судом до спірних правовідносин.

На виконання вимог пункту 2-1 Постанови № 168 наказом Міністра внутрішніх справ від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року № 196/39252, затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, який розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1 Постанови № 168, так і пунктом 2 цієї постанови.

Враховуючи дату набрання чинності (01.02.2023 року), цей Порядок не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В пункті 11 цього порядку визначено, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно абз. 1-4 ч. 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За абз. 8-9 ч. 2 статті 24 Закону № 2232-XII для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Отже, Законом № 2232 встановлено вичерпний перелік військовослужбовців, яким може бути припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - військовослужбовці які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про закриття кримінального провадження відносно позивача, а саме, постанова про закриття кримінального провадження від 14 серпня 2023 року, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000173 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Доказів скасування або оскарження постанови про закриття кримінального провадження, відповідачем не надано.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі начальника загону) від 13.04.2022 року № 279-ОС «Про особовий склад» призупинено військову службу відносно старшого сержанта ОСОБА_1 з 11.04.2022 року, звільнено з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - механіка - водія групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) та зараховано у розпорядження начальника загону.

Наказом начальника загону від 13.09.2023 року № 519-ОС «Про особовий склад» на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 14.08.2023 та відповіді територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 12.09.2023 року № 13-02/1179/23 позивачу продовжено військову службу та дію контракту, поновлено всі види забезпечення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт невиконання позивачем обов`язків військовослужбовця за спірний період.

Згідно розрахункового листа за вересень 2023 року позивачу виплачено грошове забезпечення за час призупинення військової служби, а саме, з 11.04.2022 року в загальній сумі 372708,29 грн.

Грошове забезпечення позивача за цей період складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, НОПС АТ, премії, додаткової премії.

За п. 2 Інструкції № 558 грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розділом ІІІ Інструкції 558 передбачено порядок, умови та розміри виплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання вказаних положень позивачу нарахована надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцями (НОПС), преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (премія, додат.премія).

Розділом ІV Інструкції № 558 передбачено порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення, до яких відноситься морська винагорода, винагорода за стрибки з парашутом, винагорода за бойове чергування (бойову службу), одноразова грошова допомога військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення.

Згідно розділу ІV Інструкції 558 одноразові додаткові види грошового забезпечення встановлюються в залежності від виконання військовослужбовцем певних завдань по службі, особи військовослужбовця, поданих ним рапортів, тощо.

Інструкціїєю № 558 не врегульовано питання виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Постановою № 168 передбачено, що додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць встановлюється на період воєнного стану. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

За п. 11 Порядку та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженому наказом Міністра внутрішніх справ від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252, додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічне визначення в пункті 14 Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджених наказом Міністра внутрішніх справ від 01.09.2023 № 726, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1546/40599.

Цими нормативними актами встановлено випадки, за яких додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які усунуті від виконання службових обов`язків відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відсторонені від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, відсторонені від виконання службових повноважень у зв`язку із складенням щодо них протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією,- з дня усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від посад, відсторонення від виконання службових повноважень до закінчення строку застосування таких заходів.

Щодо позивача військова служба була призупинена з 11.04.2023 року на підставі повідомлення про проведення розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000173 від 11.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Отже, з 11.04.2023 року позивач фактично був усунутий від виконання службових обов`язків.

В спірний період діяли накази голови Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-АГ та від 09.12.2022 № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», які, як було зазначено раніше, видані без їх погодження з Міністром внутрішніх справ, не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, тому не застосовні до спірних правовідносин.

Верховний Суд в постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 дійшов висновку про те, що документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ.

Пунктом 9 наказу голови Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» визначено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які:

беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;

добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом начальника органу Держприкордонслужби;

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом органу Держприкордонслужби;

відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом органу Держприкордонслужби;

відмовились виконувати бойові накази - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували:

під вартою чи цілодобовим домашнім арештом; на навчанні за кордоном;

направлені для проходження військової служби за кордон до закордонних дипломатичних установ.

Аналогічні положення передбачено п. 7 наказу голови Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ та у пункті 11 наказу від 09.12.2022 № 628-АГ.

Аналіз наведених нормативно-правових актів у сукупності дозволяє дійти висновку, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до виконання обов`язків військової служби на період дії воєнного стану.

При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва), перебування у полоні. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів несення безпосередньо військової служби, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

Таким чином, додаткова винагорода за Постановою № 168 не включається до складу грошового забезпечення, яке підлягає виплаті відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 24 Закону № 2232-XII.

Оскільки позивач у період з 11.04.2022 року до 31.01.2023 року фактично не виконував обов`язки військової служби, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушень відповідачем вимог Постанови № 168 під час нарахування грошового забезпечення за час призупинення військової служби.

Апеляційний суд не застосовує висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2023 року у зразковій адміністративній справі № 260/3564/22, на які посилається апелянт, оскільки обставини цієї справи не є тотожними.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 січня 2024 року у справі № 360/1329/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 10 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко