Справа № 360/286/24
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/286/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фону України у Київській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшов позов адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фону України у Київській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

01.03.2022 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 05.03.2024 1000-0214-8/38063 позивача повідомлено про те, що для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. На думку відповідача, правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки немає підстав.

З урахуванням цього, на думку відповідача, пенсія, призначена згідно із Законом № 1058-IV, обчислена відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

На думку позивача, відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022.

З посиланням на численну практику Верховного Суду, позивач вважає, що належним способом захисту його прав буде зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2024 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачеві надати суду заяви про поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

08.04.2024 від представника позивача через підсистему Електронний суд надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду вирішити в ході судового розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.05.2024 продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду у Київській області строк на подання відзиву на позовну заяву протягом семи днів з дня вручення копії даної ухвали, повторно витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області копію пенсійної справи ОСОБА_1 (в межах розгляду справи); всі документи, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішень, вчиненні дій, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов.

Ухвалою суду від 21.05.2024 витребувано у Головного управління Пенсійного фону України у Київській області інформацію, яким чином відбулося переведення ОСОБА_1 з 01.03.2022 на пенсію за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - автоматично чи на підставі відповідної заяви; у разі подання позивачем заяви надати належним чином засвідчену копію цієї заяви; розрахунок заробітку для обчислення пенсії, та інші докази, з яких можна встановити, за які саме роки застосовано показник заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, при обрахунку розміру пенсії позивача.

17.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) (далі - Закон № 1058- IV), є внутрішньо переміщеною особою.

Електронну пенсійну справу ОСОБА_1 взято на облік в Головному управлінні з 01.08.2014 (паперова пенсійна справа не надходила).

З 14.10.2002 по 28.02.2022 заявник одержував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 4.7 Прикінцевих Положень та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено в автоматичному порядку на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки розмір пенсії відповідно до цього Закону більший ніж розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована в розмірі 6186,32 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Підстави для проведення перерахунку пенсії за віком, призначеної у 2002 році, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, відсутні.

Відповідно до ст.10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, за вислугою років, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 45 Закону№ 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Враховуючи вищевикладене, згідно заяви Позивача переведено на пенсію за віком, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії - тобто перерахунок.

Розрахунок пенсії за віком проведено з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Розмір пенсії Позивача з 01.03.2022 становив 4476,59 грн, з 01.03.2024 становить 5637,91 гривень.

Враховуючи зазначене, оскільки переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV не є первинним призначенням, а є переведення на інший вид пенсії, застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 2021 роки немає підстав.

Тільки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (при дотриманні вищезазначених вимог), заробітна плати для обчисленні пенсії буде визначатися з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Також згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пенсія за вислугою років відноситься до пенсії за віком, так як вона призначена довічно.

Згідно з пунктом 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду від 25 листопада 2005 року №22-1, в редакції на час подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. У цьому разі заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який враховувався при призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, управлінням вчинено всі передбачені діючим законодавством дії, тож відповідно підстав для перерахунку пенсії із застосуванням нової середньої зарплати позивачу немає.

Також відповідача зазначив про те, що Верховний Суд у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

31.05.2024 на виконання ухвали суду від 21.05.2024 відповідачем надано пояснення, згідно із якими відповідно до відповіді Відділ перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), який перебуває на обліку в Головному управлінні з 01.08.2014 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Внутрішньо переміщена особа, оригінал пенсійної справи відсутній. При взятті на облік з 01.08.2014 ОСОБА_1 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01.03.2022 без особистого звернення ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки даний розмір пенсії більший ніж по Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 4.7 Прикінцевих Положень та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено в автоматичному порядку на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки розмір пенсії відповідно до цього Закону більший ніж розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Для розрахунку заробітної плати взято середній заробіток за три попередні роки (за 2014- 2016 роки), в розмірі 3764,40, збільшений на показник середньої заробітної плати (1.17,1.11,1.11,1.14), який становив 6186,32.

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, за період роботи з 01.09.1988 по 31.08.1993 та з 01.07.2000 по 31.10.2002 (за матеріалами електронної пенсійної справи станом на 01.08.2014) становить 1,75919.

Середньомісячний заробіток з якого обчислена пенсія за віком з 01.03.2022 становить 10882,91 грн. ( 6186,32 грн. х 1,75919).

Розмір пенсії з 01.03.2022 становив 4476,59 грн., а саме: 3827,19 розмір пенсії (10882,91 грн. х 0,35167); 193,40- доплата за понаднормативний стаж (за 10 років); 456,00- компенсаційна виплата 75-ти річним.

Крім цього з 01.03.2024 розмір пенсії позивача переглянуто у зв`язку з індексацією відповідно до постанови Кабінету міністрів № 186 від 23.02.2024 року та складає 5637,91 гривень.

Враховуючи зазначене, оскільки переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV не є первинним призначенням, а є переведення на інший вид пенсії, застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 - 2021 роки немає підстав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , є особою з інвалідністю 2 групи довічно, що підтверджено копіями паспорту громадянина України НОМЕР_2 , картки платника податків, довідки від 04.11.2014 № , довідки МСЕК серії 2-20 ЛИ № 0087073 від 06.10.2004, посвідчення серії НОМЕР_3 .

У відповідь на адвокатський запит від 28.02.2024 за вих. № 2150-02/2024 Головне управління у м. Києві надано відповідь від 05.03.2024 № 1000-0214-8/38063, в якій зазначено таке.

« ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) (далі - Закон № 1058-IV), є внутрішньо переміщеною особою.

Електронну пенсійну справу ОСОБА_1 взято на облік в Головному управлінні з 01.08.2014 (паперова пенсійна справа не надходила).

З 14.10.2002 по 28.02.2022 заявник одержував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 4.7 Прикінцевих Положень та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено в автоматичному порядку на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки розмір пенсії відповідно до цього Закону більший ніж розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована в розмірі 6186,32 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Розмір пенсії з 01.03.2022 становив 4476,59 грн, з 01.03.2024 становить 5637,91 гривень.

Враховуючи зазначене, оскільки переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV не є первинним призначенням, а є переведення на інший вид пенсії, застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 - 2021 роки немає підстав».

Взяття на облік позивача як отримував пенсії за віком «держслужбовці» у ГУ ПФУ в м. Києві підтверджується розпорядженням УПФУ у Богуславському районі від 20.10.2014 № 184.

Згідно із рішенням Кагарлицького ОУПФУ (Київська область) від 23.06.2022 про перерахунок пенсії (перехід з виду на вид) призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.03.2022 за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», середньомісячний заробіток 10882,91000, тривалість стажу 35 років 2 місяці 22 дні, розмір пенсії з 01.03.2022 4476,59 грн.

Таким чином, спірним питанням у даній справі є правомірність застосування для розрахунку заробітної плати при обчисленні розміру пенсії позивача середнього заробітку за 2014- 2016 роки, а не за 2019-2021 роки, які мають бути застосовані за твердженням позивача.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Положеннями частини першої статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV установлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи підтверджено, що з 14.10.2002 по 28.02.2022 заявник одержував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Пунктом 4.7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Саме у відповідності до вимог пункту 4.7 Прикінцевих положень та ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено в автоматичному порядку на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки розмір пенсії відповідно до цього Закону більший ніж розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що визнається відповідачем.

З огляду на те, що переведення на пенсію за віком позивача з 01.03.2022 відбулося у автоматичному режимі і відповідачем не надано доказів направлення відповідного рішення позивачу для ознайомлення, суд вважає, що про порушення свого права позивач дізнався з відповіді на адвокатський запит, наданої листом від 05.03.2024 № 1000-0214-8/38063, та звернувся до суду в межах шестимісячного строку, визначеного частинами першою-другою статті 122 КАС України.

При розгляді цієї справи суд вважає за необхідне врахувати нижченаведені правові висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд України від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15 та Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2018 року у справі № К/9901/16/17 висловили свою позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Відтак, у разі призначення пенсії відповідно до Закону, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, та в подальшому зверненні за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV можливим є застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Даний висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22 лютого 2018 року у справі №310/3774/17, від 22 січня 2019 року у справі №577/2457/17, від 01 липня 2019 року у справі №720/208/17, від 27 лютого 2020 року у справі №513/298/17, від 18 серпня 2020 року у справі № 263/6611/17, а також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, а тому суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.

В межах спірних правовідносин позивач не звертався з заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, разом з тим, з урахуванням призначення у 2002 році та отриманні до лютого 2022 року включно ОСОБА_1 пенсії за Законом України «Про державну службу», мало місце саме перше призначення йому пенсії за цим Законом, і при розрахунку пенсії за віком мала бути застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2019-2021 роки.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

З огляду на те, що право позивача порушено при призначенні йому пенсії за віком за Законом № 1058 з 01.03.2022, а не внаслідок відмови в перерахунку пенсії, позовні вимоги належать до задоволення з виходом за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2022 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022, слід відмовити, оскільки з заявою про перерахунок пенсії позивач не звертався, відповідь отримано на адвокатський запит, а порушення права ОСОБА_1 відбулося при призначенні йому пенсії за віком на підставі Закону № 1058 в автоматичному режимі з 01.03.2022 у відповідності до вимог пункту 4.7 Прикінцевих положень цього Закону.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з виходом за межі позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач є особою з інвалідністю 2 групи та звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів Київська область, 08500 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2022 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 01.03.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська