Справа № 705/1684/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/1684/24 Головуючий у 1 інстанції: Піньковський Р.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Грибан І.О.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про бездіяльність і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Національної поліції у Черкаській області по порядку розгляду повідомлення ЄО-3893 від 29.02.2024 про адміністративне правопорушення КП «Уманьводоканал», як очевидну бездіяльність;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Черкаській області відкрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ЄО-3893 від 29.02.2024.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що його звернення Головного управління Національної поліції у Черкаській області не підлягає розгляду по Закону України «Про звернення громадян», а підлягають застосуванню положення ст.ст. 254, 256, 260 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Апелянт вважає, що протягом 3 діб матеріали його звернення з протоколом повинні бути передані до відповідного органу, який приймає рішення, що гарантує накладення адміністративного стягнення. Також, апелянт вважає, що направлення відповідачем запитів є бездіяльністю.

27 травня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Національної поліції у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно талону повідомлення єдиного обліку №3893 від 29.02.2024 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, ОСОБА_1 звернувся до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з заявою від 29.02.2024 наступного змісту: 29.02.2024 о 17:15 за адресою: район АДРЕСА_1, надійшли через канцелярію (ВХ.№49/Ш-183) матеріали по заяві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , щодо зловживань вчинених працівниками КП «Уманьводоканал». (Без реагування), яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» - журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 3893.

Копією відповіді голови правління КП «Уманьводоканал» на заяву ОСОБА_1 №162 від 24.01.2024 вказано, що підставою для внесення будь-яких змін до особового рахунку споживача є звернення власника об`єкта нерухомості, що підтверджене документами, а саме: витягом або інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно та/або правовстановлюючим документом на об`єкт нерухомості.

Від споживача, за яким, згідно даних КП «Уманьводоканал» рахується особовий НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, не надходило будь-яких заяв про закриття, переоформлення вищевказаного особового рахунку чи зміни власника житла. Також, від вищевказаного споживача не надходило будь-яких заяв про направлення йому поштової кореспонденції та/або рахунків на оплату послуг за іншою адресою.

Згідно копії повідомлення про адміністративне правопорушення від 29.02.2024, ОСОБА_1 звернувся до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про адміністративне правопорушення КП «Уманьводоканал» та просить скласти протокол адміністративного правопорушення за ознаками ст.155-2 і 156-1 КУаП і відкрити провадження для встановлення відповідальності генерального директора КП «Уманьводоканал».

Відповідно до результатів розгляду матеріалів ЖЄО №3893 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області, встановлено, що, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю, внесення відповідної інформації до ЄРДР направлено для їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» відповідно до «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції».

В ході розгляду матеріалів ЖЄО №3893 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області за №2212/13/є від 22.03.2024 здійснено запит на місце перебування ОСОБА_2 та відповідно до рапорту ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 22.03.2024 В.Грома повідомлено, що ним здійснювався вихід за адресою проживання ОСОБА_1 з метою опитування останнього по суті звернення, останній двері не відчинив, фіксування візитів здійснено на боді-камеру.

Згідно запиту начальника Уманського РУП ГУНП О.Гнєдова №6005/13 від 21.03.2024, органом поліції витребувано інформацію від КП «Уманьводоканал» в межах розгляду матеріалів ЄО 3893 від 29.02.2024 року за зверненням ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту від 22.03.2024 року ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області В.Грома, станом на 22.03.2024 прийняти кінцеве рішення по вказаному зверненню не можливо, так як перевірка не завершена, не отримано відповіді КП «Уманьводоканал» та ПрАТ «Уманьгаз».

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо розгляду повідомлення про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

В силу вимог частини 1 статті 8 Закон України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно статті 12 Закон України «Про Національну поліцію», поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Пунктами 1-3, 5, 8 частини 1 статті 23 Закон України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 05 березня 2019 року за № 223/33194, затверджено Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 1 даного Порядку №100, цей Порядок регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2); під час особистого звернення заявника до органу (підрозділу) поліції із письмовою заявою (повідомленням) уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції її (його) приймає і реєструє.

Згідно пункту 4 розділу ІІ Порядку №100, якщо заява (повідомлення) надійшла до органу (підрозділу) поліції під час особистого звернення заявника одночасно з її (його) реєстрацією в ІКС ІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО) (додаток 4), уповноважена службова особа оформлює та видає заявникові талон-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 5).

В силу вимог пункту 2 розділу IV Порядку №100, заяви і повідомлення, у яких відсутні відомості про кримінальні правопорушення, що надійшли до міжрегіонального територіального органу поліції або його територіальних (відокремлених) підрозділів, служба діловодства цього органу або його територіальних (відокремлених) підрозділів реєструє та невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівникові або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 листопада 2017 року № 930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 за № 1493/31361, затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі - Порядок №930).

Відповідно до пунктів 1-2 розділу ІV даного Порядку, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Згідно пункту 6 розділу ІV Порядку №930, звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За приписами пунктів 12-13 розділу ІV Порядку №930, за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про адміністративне правопорушення від 29.02.2024, яке зареєстроване за вх. №49/Ш-183, в якому позивач вказував про те, що колишня дружина заявника, з`їхавши з квартири, залишила борг по комунальних послугах, також, просив скласти протокол адміністративного правопорушення за ознаками ст.155-2 і 156-1 КУпАП і відкрити провадження для встановлення відповідальності генерального директора КП «Уманьводоканал» (а.с. 22).

Вищезазначене звернення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» - журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 3893 від 29.02.2024, про що позивачу видано талон-повідомлення ЄО № 3893 від 29.02.2024 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 4).

За результатами розгляду матеріалів ЖЄО № 3893 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області, встановлено, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю, у зв`язку з цим, внесення відповідної інформації до ЄРДР направлено для їх розгляду, згідно Закону України «Про звернення громадян» відповідно до «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції» або ж в порядку розділу ІV КУпАП (а.с. 20 звор.).

Так, апелянт зазначає, що його звернення Головного управління Національної поліції у Черкаській області не підлягає розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян», а підлягають застосуванню положення ст.ст. 254, 256, 260 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт вважає, що протягом 3 діб матеріали його звернення з протоколом повинні бути передані до відповідного органу, який приймає рішення, що гарантує накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта необгрунтованими, оскільки, як було вищезазначено, в силу вимог пункту 2 розділу IV Порядку №100, заяви і повідомлення, у яких відсутні відомості про кримінальні правопорушення, що надійшли до міжрегіонального територіального органу поліції або його територіальних (відокремлених) підрозділів, служба діловодства цього органу або його територіальних (відокремлених) підрозділів реєструє та невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівникові або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, для вчинення процесуальних дій, передбачених положеннями розділу IV КУпАП, в тому числі, складання протоколу про адміністративне правопорушення, слід встановити, чи наявний склад адміністративного правопорушення.

Матеріали справи свідчать, що в ході розгляду матеріалів ЖЄО № 3893 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області здійснено запит № 2212/13/є від 22.03.2024 на місце перебування ОСОБА_2 та, відповідно до рапорту ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 22.03.2024 В. Грома, повідомлено, що ним здійснювався вихід за адресою проживання ОСОБА_1 з метою опитування останнього по суті звернення, останній двері не відчинив, фіксування візитів здійснено на боді-камеру (а.с. 23).

Також, як вбачається із запиту начальника Уманського РУП ГУНП О. Гнєдова № 6005/13 від 21.03.2024, органом поліції витребувано інформацію від КП «Уманьводоканал» в межах розгляду матеріалів ЄО 3893 від 29.02.2024 року за зверненням ОСОБА_1 (а.с. 24).

Крім того, згідно рапорту від 22.03.2024 року ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області В. Грома, станом на 22.03.2024 прийняти кінцеве рішення по зверненню ОСОБА_1 не можливо, так як перевірка не завершена, не отримано відповіді КП «Уманьводоканал» та ПрАТ «Уманьгаз» (а.с. 29).

Враховуючи вищезазначене, на момент звернення до суду з позовною заявою розгляд звернення ОСОБА_1 від 29.02.2024 відповідачем тривав та відбувався в межах строку, визначеного Законом України «Про звернення громадян» та у спосіб, який передбачений законодавством.

З огляду на викладене, у даному випадку, бездіяльність Головного управління Національної поліції у Черкаській області відсутня.

Щодо вимоги апелянта про постановлення окремої ухвали, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 324 КАС України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Так, відповідно до ч. 1-2 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню у майбутньому.

При цьому, вказаними нормами процесуального закону встановлено саме право адміністративного суду, а не обов`язок, у разі виявлення під час розгляду справи порушення закону, постановити окрему ухвалу та направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також, поставити питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, основною підставою, яка надає можливість суду постановити окрему ухвалу є виявлення під час розгляду справи факту порушення суб`єктами владних повноважень вимог закону, внаслідок чого в окремій ухвалі має бути чітко вказано, які саме заходи слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Оскільки, винесення окремої ухвали є правом суду, а не обов`язком, а також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування підстав щодо необхідності винесення окремої ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про винесення окремої ухвали.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Грибан І.О.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2024 р.