Справа № 560/1945/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1945/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не застосування при перерахунку з 01 січня 2022 року по рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року по справі № 560/2483/23 на підставі довідки №75 виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.12.2022, пенсії ОСОБА_1 розмірі 86% від грошового забезпечення для визначення її основного розміру з урахуванням 100% підвищення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром, безпідставного заниження відповідачем основного розміру пенсії до 70% грошового забезпечення при проведенні такого перерахунку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату з 01 січня 2022 року по рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року по справі № 560/2483/23 на підставі довідки №75 виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.12.2022, пенсії ОСОБА_1 розмірі 86% від грошового забезпечення для визначення її основного розміру з урахуванням 100% підвищення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених пенсій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що порушено право позивача на пенсійне забезпечення.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що право позивача на отримання пенсії не порушено, а зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не звужено.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.02.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.02.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 витребувано повторно в відповідача докази.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залишення позову без розгляду відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 17.11.2004 отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Розмір пенсії при її призначенні визначався з 86% сум грошового забезпечення за вислугу 32 роки служби.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2023 у справі №560/2483/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.01.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального центру спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України № 75 від 13 грудня 2022, з урахуванням раніше виплачених коштів.

На виконання рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням раніше проведених виплат з 01.01.2022 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №75 від 13.12.2022.

Розмір пенсії позивача, з застосуванням обмеження її максимального розміру, становив з 01.01.2022 - 19340,00 грн (максимальний розмір до виплати - 22067,13 грн).

Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Щодо позовних вимог в частині відсоткового розміру грошового забезпечення, суд зазначає та враховує таке.

Порядок визначення розміру пенсії та його максимальної величини у відсотковому відношенні відповідних сум грошового забезпечення визначено у статті 13 Закону №2262-ХІІ.

З моменту прийняття Закону №2262-ХІІ до статті 13 неодноразово вносились зміни, зокрема, щодо визначення максимального розміру пенсії, обчисленого відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Саме така, змінена редакція частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ, застосована відповідачем при розрахунку пенсії з 01.01.2022 на виконання рішення суду.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування зазначеної редакції частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ для визначення розміру пенсії позивача у зв`язку з наведеним нижче.

Вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи людини і громадянина, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, зі змісту якого слідує, що принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тому з 01.01.2022 до пенсії позивача слід застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення, право на який останній отримав при призначенні пенсії за Законом №2262-ХІІ, а саме 86%.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на застосування при визначенні розміру пенсії з 01.01.2022 відсотку розміру грошового забезпечення, право на який позивач отримав при призначенні пенсії (86%).

У пункті 50 рішення по справі "Щокін проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом".

Суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно визначено розмір пенсії позивача з розрахунку 70% суми грошового забезпечення, чим порушено право власності останнього, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зазначає, що визначенням розміру пенсії позивача відповідач вчинив дії, які є протиправними, а не допустив бездіяльність, як зазначає позивач.

Оскільки суд встановив протиправність дій відповідача, то наявні правові підстави для його зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2022 в розмірі 86% сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Регіонального центру спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України №75 від 13.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд враховує таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України №3668-VI від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 8 пункту 6 розділу ІI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.".

У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-ХІІ частина п`ята стала вважатися частиною сьомою.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто, 20.12.2016.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 виходив із того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Враховуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Посилання відповідача на Закон №3668-VI, який встановив обмеження розміру пенсії, і діє на даний час, є необґрунтованим з таких підстав.

Згідно з положеннями частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ зі змінами, внесеними згідно з Законом №911-VIII та Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VIII), максимальний розмір пенсії призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати 10740 гривень.

У зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та внесенням до нього змін згідно з Законом №911-VIII та Законом №1774-VIII, були внесені аналогічні зміни до частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню одних і тих самих спірних правових відносин щодо обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців та визнано, що таке обмеження не відповідає статті 17 Конституції України.

Отже, враховуючи висновки Конституційного Суду України обмеження максимального розміру пенсії осіб, які її отримують згідно з Законом №2262-XII не застосовується.

Висновки щодо відсутності підстав для застосування частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ зазначені у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Також постановою Верховного Суду від 24.09.2021 у справі №370/2160/17 (провадження №К/9901/52961/18), вкотре зазначено, що оскільки рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 ухвалено 20.12.2016, то саме з цієї дати частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Таким чином, наявні правові підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (а не бездіяльності, як зазначає позивач) щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру з 01.01.2022 з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії з 01.01.2022, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, предметом судового розгляду можуть бути лише правовідносини, які вже виникли і пов`язані з захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Спору щодо невиплати перерахованої пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існує.

Судовому захисту належить лише дійсне порушене право. Задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який відсутній, що суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, така вимога заявлена безпідставно, а тому, суд відмовляє у її задоволенні.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2022 з обмеженням її максимальним розміром та з розрахунку 70% суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2022 без обмеження її максимального розміру та з урахуванням 86% грошового забезпечення, зазначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №75 від 13.12.2022, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк