Справа № 213/2407/24
Суддя: Мазуренко В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2407/24
Номер провадження 2-а/213/10/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря судового засідання Дударєвої В.С., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся в суд з даним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову від 22.05.2024 року за ч.3 ст. 210 КУпАП, відносно нього, а справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що 22.05.2024 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210 ч.3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки отримавши повістку під особистий підпис на явку до відповідача на 29.01.2024р. на зазначену дату позивач до відповідача не з`явився. Із оскаржуваною постановою він не погоджується, зазначає, що 29.01.2024р. доглядав за хворою дитиною та не міг з`явитись з поважної причини. Також звертає увагу суду, що станом на 29.01.2024р. ст. 210 КУпАП не мала в своїй редакції 3 частину, та не може бути застосована, оскільки погіршує становище позивача. Також звертає увагу суду, що дане інкриміноване правопорушення не є триваючим, та станом на момент винесення спірної постанови минули строки притягнення позивача до відповідальності.

30.05.2024 року вищезазначену справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представником відповідача надано Відзив, в якому зазначено, про невизнання позовних вимог. Зазначено, що посадовими особами відповідача позивачу була вручена повістка з вимогою з`явитись 29.01.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач, будучи викликаним на прибуття ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 29.01.2024 року по 22.05.2024року не з`явився. 22.05.2024 року позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням пп2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., що відповідно є складом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Вважають дане порушення триваючим, оскільки позивач не з`являвся з 29.01.2024р. по 22.05.2024р. Про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач знав, оскільки 22.05.2024р. був в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доказів поважності причини неявки при розгляді справи відповідачу позивач не надав. Просили відмовити у позові.

Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просили врахувати Відзив на позов.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силуст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силустатті 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАПвизначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другоюстатті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюєтьсяКУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 ч.3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період (чинна редакція з 19.05.2023р.).

Станом на 29.01.2023р. стаття 210 КУпАП мала дві частини, відповідно до яких встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, та за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Згідно з ч. 1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Із постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2024 року встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення пп. 2 п. 1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., а саме ОСОБА_1 , отримав повістку під особистий підпис на явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.01.2024р., але на назначену дату ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився (а.с.9).

Позивач не оспорював вручення йому повістки на 29.01.2024р., та фактично визнавав даний факт.

Позивачем до суду надано Довідку КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №7 КМР, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходився по догляду за хворою дитиною ОСОБА_2 , 2014р.н., з 26.01.2024р. по 02.02.2024р., вказано діагноз (а.с.16), також надано документи на підтвердження виховання дитини без матері (свідоцтво про смерть а.с.7), та документи на підтвердження інвалідності у дитини (а.с.6). За наявності вказаних документів, судом встановлена поважність причини неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 29.01.2024р., оскільки позивач в цей час доглядав за хворою дитиною з інвалідністю, яка в цей час хворіла, у зв`язку з чим суд вважає доведеним відсутність складу адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ч. 1ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексупідвідомчі суду (судді). Тобто приписамист.38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. Як вбачається зі змістуст.38 КУпАПпочатком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17,Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Тобто, навіть якщо на момент винесення спірної постанови відповідач вважав доведеною винуватість позивача за ч.3 ст 210 КУпАП, то при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було недотримано двомісячного строку притягнення особи до відповідальності, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП, та не могло бути накладено стягнення, справа підлягала закриттю.

Крім того, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що порушення не є триваючим, та момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП яка не містила в собі частину третю, та містила менше стягнення. Не враховано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що позивач не з`явився за повісткою до відповідача з поважних причин, тобто відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що така постанова підлягає скасуванню.

Слід зауважити, що вимоги ч.3ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.2,5,9,72-79,90,122,242-246,262,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 ч.3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП- закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: В. В. Мазуренко