Справа № 420/17845/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить: визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України, Головного управління ДМС України в Одеській області щодо відмови у визнанні позивачів біженцями або особами, які потребують додаткового захисту; визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України 28 червня 2023 року № 88-23 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рішення Державної міграційної служби України 28 червня 2023 року № 89-23 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяви позивачів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.172 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши дану позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Згідно приписів ч.ч. 1-3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суддя зазначає, що вказаною статтею визначено строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Предметом розгляду у даній справі є рішення Державної міграційної служби України 28 червня 2023 року № 88-23 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та рішення Державної міграційної служби України 28 червня 2023 року № 89-23 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, для звернення позивача до суду щодо визнання неправомірним вищевказаного наказу встановлюється п`ятиденний строк.

Як вбачається з наданих до суду разом із позовною заявою документів, 21.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 130, видане Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області на підставі рішення ДМС України від 28.06.2023 № 88-23, в якому зазначено, що відсутні умови, передбачені п.п.1, 13 ч.1 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а саме: подана історія переслідування не відповідає критеріям статусу біженця та додаткового захисту та отримана інформація щодо причин виїзду з Батьківщини має низку суперечностей, що суттєво вплинули на прийняття негативного рішення за особовою справою. 12.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала Повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту № 129, видане Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області на підставі рішення ДМС України від 28.06.2023 № 89-23, в якому зазначено, що відсутні умови, передбачені п.п.1, 13 ч.1 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а саме: подана історія переслідування не відповідає критеріям статусу біженця та додаткового захисту та отримана інформація щодо причин виїзду з Батьківщини має низку суперечностей, що суттєво вплинули на прийняття негативного рішення за особовою справою.

Зважаючи на дату отримання вищевказаних повідомлень, суддею встановлено, що останнім днем для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про скасування рішення ДМС України від 28.06.2023 № 88-23 було 28.08.2023 року.

Зважаючи на дату отримання вищевказаних повідомлень, суддею встановлено, що останнім днем для звернення ОСОБА_2 до суду із позовом про скасування рішення ДМС України від 28.06.2023 № 89-23 було 18.12.2023 року.

Позивачі скористались своїм правом звернення до суду лише 06.06.2024 року, тобто з порушенням п`ятиденного строку, визначеного Законом України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

У позовній заяві просять поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 процесуальний строк для звернення з цим позовом.

Як вбачається з КП ДСС, позивач ОСОБА_1 27.09.2023 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою (справа № 420/26244/23) до Державної міграційної служби України, в якій позивав просить суд:

визнати неправомірним і скасувати рішення Державної міграційної служби України № 88-23 від 28.06.2023 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

З КП ДСС вбачається, що ухвалою суду від 09.11.2023 року по справі №420/26244/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Крім того, з КП ДСС вбачається, що ухвалою суду від 24.04.2024 року по справі №420/5211/24 позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної міграційної служби України (, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська,9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії - залишено без розгляду.

В той же час, доказів, які свідчать про виникнення обставин для поновлення строку звернення до суду позивачами не надано.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність надати до суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду (з копією для відповідача) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії- залишити без руху.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.К.Василяка