Справа № 520/12204/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 р. Справа № 520/12204/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.03.2024 № 18 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.03.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач 19.03.2024 звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло вказану заяву за принципом екстериторіальності та прийняло рішення від 26.03.2024 № 18 про відмову в призначені пенсії за віком на загальних підставах, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах. Позивач вважає протиправним рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 26.03.2024 № 18, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 09.05.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам до їх електронних кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на даний час позивач отримує пенсію за віком, яка була призначена на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах, то нею реалізовано право на призначення пенсії за віком, враховуючи ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV. Відповідач зазначив, що пенсія за віком на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком, яка призначається особі (зі зниженням пенсійного віку). Оскільки пенсія може призначатися лише один раз та один з її видів, позивач не може відповідно до чинного законодавства України перейти на інший вид пенсії за віком. Також, відповідач зазначив, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше. Відтак, у пенсійного органу відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача. Вважає оскаржуване рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області. Позивачу з 15.01.2007 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV із урахуванням норм Закону України "Про пенсійне забезпечення", що вбачається з матеріалів справи, в тому числі, з наданого позивачем протоколу призначення пенсії та з листа ГУ ПФУ в Тернопільській області від 18.03.2024 № 1900-0304-8/13777. (а.с. 19, 21-23)

Позивач 19.03.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення № 18 від 26.03.2024 про відмову позивачу в переході з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах, оскільки це не передбачено законодавством. (а.с. 18)

Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 18 від 26.03.2024 про відмову позивачу в переході з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно із п. 2, п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (36-2003-п), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12 ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Водночас частина третя статті 45 Закону № 1058-IV встановлює, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства дає суду підстави для висновку, що частина третя статті 45 Закону №1058-IV встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Вирішуючи даний спір, суд відмічає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).

У свою чергу, відповідно до матеріалів справи, позивач бажає перейти з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV із урахуванням норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 15.01.2007, що вбачається з матеріалів справи, в тому числі, з наданого позивачем протоколу призначення пенсії та з листа ГУ ПФУ в Тернопільській області від 18.03.2024 № 1900-0304-8/13777. (а.с. 19, 21-23)

Варто відмітити, що один і той самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону № 1058-ІV.

Відтак, виходячи з викладеного, на думку суду, в цьому випадку відсутні підстави для переведення позивача з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2 є різновидом пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV.

Аналогічні правові висновки викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №185/1389/17, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням того, що заява позивача від 19.03.2024 про перехід на інший вид пенсії стосувалась призначення того самого виду пенсії за віком та призначення пенсії на підставі того самого Закону № 1058-ІV, суд не вбачає підстав для призначення та виплати позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Доказів того, що позивачу на даний час призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком позивачу не призначалася, позивачем до суду не надано. Натомість, матеріали справи містять відомості про те, що на даний час позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV із врахуванням норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 15.01.2007, що позивачем не спростовано.

Також, щодо доводів позивача про необхідність перерахунку її пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, суд зазначає, що показник середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії у 2024 році, однак, як встановлено судом з матеріалів справи, пенсія за віком вже була призначена позивачу в 2007 році.

Суд не бере до уваги посилання позивача на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 348/2271/16-а, № 495/620/17, № 211/1898/17, № 504/503/17, № 528/196/17, № 336/7438/16-а у зв`язку з їх нерелевантністю у спірних правовідносинах, оскільки у зазначених справах першочергово пенсія була призначена особам відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, а в подальшому, особи були переведені на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

За таких обставин, з урахуванням того, що заява позивача від 19.03.2024 про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки стосувалась призначення того самого виду пенсії - пенсії за віком, та призначення пенсії на підставі того самого Закону - № 1058-ІV, відсутні підстави для призначення та виплати пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, оскільки такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не було доведено обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем не наведено обґрунтованих обставин щодо протиправності дій чи рішення відповідача, що є предметом оскарження в даній справі. Судом таких обставин також не встановлено. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН