Справа № 580/3074/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року справа № 580/3074/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, Уманської РДА, Уманської міської ради до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі позивач 1), Уманської РДА (далі позивач 2), Уманської міської ради (далі позивач 3) до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради (далі-відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття з обліковим номером 88562, що розміщене за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Грушевського, 29;

зобов`язати відповідача вжити заходів з приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття з обліковим номером 88562, що розміщене за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Грушевського, 29, - відповідно до вимог утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС України від 09.07.2018 №579.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем не вчинено дій на приведення вищевказаної захисної споруди в належний для експлуатації стан, що несе небезпеку для життя та здоров`я громадян під час воєнного стану.

Ухвалою від 02.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

17.04. Уманська міська рада подала суду письмові пояснення щодо позову, в яких вказано, що рішенням Уманської міської ради від 07.04.2023 №10-50/8 затверджено міську Програму створення, утримання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту на 2023-2024 роки.

Протирадіаційне укриття № 88562, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 29 м. Умань, Черкаська область балансоутримувачем якого є управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради, включене до Програми.

Кошторисом на 2024 рік передбачено виділення коштів для дошкільного закладу ясла-садочок комбінованого типу №8 видатки на поточний ремонт укриття в сумі 900 тис. грн. (КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)».

Уманська міська рада в межах своїх повноважень, претензією від 21.03.2024 №2280/01/01-35 (додається) зобов`язала управління освіти та гуманітарної політики вжити заходи з приведення протирадіаційного укриття № 88562 у готовність до використання за призначенням.

Уманську окружну прокуратуру листом від 25.03.2024 № 01/01-20/2677/01/2306 проінформовано про дії які вживались та вживаються Уманською міською радою, управлінням освіти та гуманітарної політики, щодо приведення у готовність до використання протирадіаційного укриття № 88562.

Також, у згадуваному листі зазначено, що Уманська міська рада вважає що підстави для звернення до суду з позовними вимогами про визнання бездіяльності управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради відсутні, також відсутні підстави для представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

З огляду на вищевикладене Уманська міська рада вважає що, зі сторони відповідача не було допущено бездіяльність, зокрема, в частині невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття № 88562, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 29 м. Умань, Черкаська область, та не було порушено інтереси держави та суспільства, оскільки, міською Програмою визначені заходи з приведення у стан готовності до використання за призначенням захисних споруд цивільного захисту необхідним обладнанням та інвентарем на 2023-2025 роки, а отже і підстав для застосування представницьких повноважень на захист в суді інтересів держави щодо умов використання захисних споруд цивільного захисту в заступника керівника Уманської окружної прокуратури не було.

22.04.2024 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що ПРУ №88562 знаходиться в підвальному приміщенні дошкільного навчального закладу ясла - садок комбінованого типу №8 м. Умані (вул. Грушевського, 29, м. Умань, Черкаська обл.), який є структурним підрозділом Управління.

Відповідно до рішення Уманської міської ради від 28.02.2020 № 4.36-73/7 «Про затвердження Переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані у новій редакції» майно та будівлі за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Грушевського, 29 передані в оперативне управління дошкільному навчальному закладу ясла-садок комбінованого типу №8 м. Умані.

Кошторисом на 2024 рік передбачено виділення коштів для дошкільного навчального заклад) ясла-садок комбінованого типу №8 видатки на поточний ремонт укриття у сумі 900 тис. грн. (КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)».

Станом на 02.04.2024 в Уманській ТГ функціонує 10 днз, які повністю забезпечують потреби дітей. Згідно повідомлення завідувачки дошкільного навчального закладу № 8 від 17.04.2024 в даному закладі діти відсутні.

Мешканці мікрорайону що прилягає до прилеглої території забезпечені укриттям в повному обсязі. Також слід зазначити розташування поряд із ДНЗ військового об`єкту, що може бути ціллю агресора.

Крім того, рішенням Уманської міської ради від 07.04.2023 №10-50/8 затверджено міську Програму створення, утримання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту на 2023-2025 роки.

Протирадіаційне укриття № 88562, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 29 м. Умань, Черкаська область балансоутримувачем якого є управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради, включене до Програми.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає що, зі сторони Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради не було допущено бездіяльність в частині невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 88562, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 28, м. Умань, Черкаська область, та не було порушено інтереси держави та суспільства, оскільки, міською Програмою визначені заходи з приведення у стан готовності до використання за призначенням захисних споруд цивільного захисту необхідним обладнанням та інвентарем на 2023-2025 роки, а отже і підстав для застосування представницьких повноважень на захист в суді інтересів держави щодо умов використання захисних споруд цивільного захисту в заступника керівника Уманської окружної прокуратури не було.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на балансі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради перебуває захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №88562, що знаходиться в підвальному приміщенні дошкільного навчального закладу ясла - садок комбінованого типу №8 в м. Умані по вул. Грушевського, 29.

Згідно паспорту захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №88562 вказана захисна споруда може використовуватися як сховище для 300 осіб.

Відповідно до висновків стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №88562 від 07.11.2023 та 07.02.2024 укриття не готове до використання за призначенням. За результатами оцінки вказано про необхідність капітального ремонту, реконструкції.

Бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні ним заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту, зумовила звернення прокурора до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Частиною 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Згідно ч. 5 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку затвердженого Постановою КМУ від 10.03.2017 №138 (далі Порядок №138), фонд захисних споруд створюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Відповідно до п.10 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Згідно з п.12 Порядку №138 здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 (далі Вимоги), споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимог).

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів, на балансі яких вони перебувають, що передбачено Кодексом цивільного захисту України та Порядком № 138.

Суд зазначає, що 19.02.2024 відповідачем затверджено дефектний акт на капітальний ремонт укриття ДНЗ ясла - садок комбінованого типу №8 в м. Умані по вул. Грушевського, 29.

Водночас, відповідачем не надано до суду жодних доказів здійснення робіт для приведення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття №88562, що знаходиться в приміщенні дошкільного навчального закладу ясла - садок комбінованого типу №8 в м. Умані по вул. Грушевського, 29 до належного технічного стану, що суперечить вищевказаним нормам та не забезпечує основної мети підтримання захисної споруди у стані готовності, яка має основним призначенням укриття населення від засобів масового ураження.

Відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд врахував, що в умовах військової агресії російської федерації проти України, недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) призвело до його обмеженої готовності до використання за призначенням, через що захисна споруда не здатна у належному обсязі забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

Невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 826/12192/16 (постанова від 03.10.2018) та у справі № 820/5164/15 (постанова від 25.07.2019).

Щодо підстав звернення прокурора з цим позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України Про прокуратуру.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року у справі №815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 4 частини другої статті 129 Конституції України).

Так, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

Разом з тим, незгода суду з наведеним в адміністративному позові на виконання частини четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц.

У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позовної заяви в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, у зв`язку із не вжиттям ним, як спеціально уповноваженим органом у сфері контролю за станом утримання та використання об`єктів цивільного захисту, заходів, спрямованих на зобов`язання відповідача з приведення захисної споруди (укриття) у стан, придатний для використання споруди за призначенням для захисту населення.

На думку суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням інтересів держави.

Як визначено в п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до покладених завдань ДСНС здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту;

Аналіз вказаних приписів вказують на те, що Головне управління ДСНС України у Черкаській області є спеціально уповноваженим органом у сфері контролю за станом утримання та використання об`єктів цивільного захисту.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДСНС України у Черкаській області, після складення Актів від 07.11.2023 та 07.02.2024 оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №88562 не вжито заходів, спрямованих на зобов`язання відповідача привести вказану захисну споруду у стан, придатний для використання та захисту населення.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вказане свідчить, що бездіяльність уповноваженого органу у спірних правовідносинах зумовлена об`єктивними чинниками та є виключним випадком для звернення прокурора до суду з вказаним позовом, оскільки позовна заява прокурора є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що у даній справі подання прокурором адміністративного позову має на меті захист інтересів держави та як наслідок про наявність підстав, визначених статтею 23 Закону України Про прокуратуру, для представництва інтересів держави у суді у справі, що розглядається, а доводи відповідача у частині щодо відсутності у прокурора повноважень на подання даного позову у спірних правовідносинах, суд вважає необґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, з огляду на наявність правових підстав для звернення прокурора із даним позовом та встановлену, в ході розгляду даної справи, протиправну бездіяльність відповідача, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття з обліковим номером 88562, що розміщене в ДНЗ ясла - садок комбінованого типу №8 в м. Умані по вул. Грушевського, 29 - відповідно до вимог утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС України від 09.07.2018 №579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Уманської окружної прокуратури задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради щодо вжиття заходів з приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття з обліковим номером 88562, що розміщене за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Грушевського, 29.

Зобов`язати Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради (20301, Черкаська обл., м. Умань, проща Соборності, буд.1, ) вжити заходів з приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття з обліковим номером 88562, що розміщене за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Грушевського, 29, - відповідно до вимог утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС України від 09.07.2018 №579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ