Справа № 621/2020/24
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

за участю секретаря судового засідання - Пєтряєвої А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - Головне управління Національної поліції в Харківській області,

представник відповідача 1 - Мостова К. О.,

відповідач 2 - поліцейський відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержант поліції Ярош Карина Євгенівна,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Ярош Карини Євгенівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

31.05.2024 ОСОБА_1 подав адміністративний позов з вимогою про скасування постанови поліцейського відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Ярош К. Є. серії ЕНА № 2248290 від 27.05.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн 00 коп. за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що постановою поліцейського ВП №2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області сержанта поліції Ярош К. Є. він був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 27.05.2024 об 11:11 годині в смт Зідьки по вул. шосе Донецьке (вірна адреса: вул. шосе Донецьке, м. Зміїв), керуючи транспортним засобом Honda Tact AF51, не мав при собі посвідчення водія на право керування відповідної категорії - А1.

Вважав, що винесена відносно нього постанова є незаконною.

Так, рухаючись на транспортному засобі Honda Tact AF51 (скутер з об`ємом двигуна 50 куб.см) по вул. шосе Донецьке в м. Змієві у бік с-ще Зідьки, він був зупинений працівниками поліції. На вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, він надав посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.08.2007, яке містило відомості про відкриті категорії А та В. Йому було вказано, що категорія А1 не відкрита, але він вказав, що посвідчення водія старого зразка з відкритою категорією А, яка на час її відкриття відповідала категоріям А та А1. Однак, працівник поліції вказала на необхідність заміни посвідчення водія та винесла постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп.

Відповідно до пунктів 25 та 27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) обмін посвідчення водія проводиться: у разі непридатності його для подальшого користування (зіпсоване, записи не читаються тощо); у разі зміни персональних даних власника (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать); за бажанням власника (з метою уточнення персональних даних латинськими літерами, зміни відцифрованого образу обличчя особи, вилучення відмітки щодо права на керування транспортними засобами лише з автоматичною коробкою передач тощо).

Під час обміну посвідчення водія, отриманого вперше, до закінчення строку його дії особі видається нове посвідчення, яке вважається таким, що видане вперше, із зазначенням строку дії посвідчення, що підлягає обміну.

Посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А; В1, В - відповідає категорії В; С1, С - відповідає категорії С; D1, D - відповідає категорії D; BЕ - відповідає категоріям В і Е; C1E, СЕ - відповідає категоріям C і Е; D1E, DЕ - відповідає категоріям D і Е; Т - відповідає категорії Трамвай, Тролейбус.

Таким чином, вважав, що відкрита у нього категорія А в посвідченні водія відповідає категорії А1, та дозволяє керувати транспортними засобами, що підпадають під категорію А1, а вимоги щодо обміну старого посвідчення водія на нове не існує.

На підставі викладеного, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.06.2024 у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 11.06.2024, залучено до участі у справі як відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області.

11.06.2024 від представника відповідача 1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона виклала заперечення проти позову, просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та проводити розгляд справи за відсутності представника ГУНП в Харківській області.

У відзиві представник відповідача стверджувала про правомірність винесення постанови, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Також додала, що позивач як водій відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Транспортний засіб, яким керував позивач належить до категорії А1, що останнім у позовній заяві не заперечувалося. У зв`язку зі змінами поточного законодавства та приведення його у відповідність до міжнародних стандартів у 2008 році зразок національного посвідчення водія був змінений. На місці зупинки транспортного засобу позивач не пред`явив посвідчення водія з відкритою категорією А1, але в ньому вже вона була наявна, але не відкрита.

Отже, твердження позивача щодо належності його посвідчення до старого зразка, не відповідає дійсності. Таким чином, на позивача було правомірно накладено адміністративне стягнення.

11.06.2024 від відповідача 2 поліцейського ВП №2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_4 надійшла заява, в якій остання просила проводити розгляд справи за її відсутності, та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки в останнього дійсно під час керування транспортним засобом у посвідчення водія не була відкрита категорія А1.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оцінивши обставини, повідомлені учасниками справи у заявах по суті спору, позивачем під час судового розгляду, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії постанови серії ЕНА № 2248290 від 27.05.2024, складеної поліцейським відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержантом поліції Ярош К. Є., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 27.05.2024 о 11:01:53 годині в смт Зідьки, шосе Донецьке, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA TACT, без державного номеру, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та транспортний засіб не було зареєстровано у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.1. а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративний штраф в розмірі 3 400 грн 00 коп. (а. с. 4).

Ця постанова за змістом відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого 22.08.2007 в РЕВ МВ №11 ДАІ при ГУМВС України в Харківській області, позивач ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорій А та В (а. с. 5).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до підпункту 2.9 в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком.

Частиною 1, абзацом 1 частини 2 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - може бути надано особам, які досягли 16-річного віку.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Пунктами 2, 3, 6, 16, 18, 25, 27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: шістнадцятирічного віку - категорії А1, А.

Посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний, практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Обмін посвідчення водія проводиться: у разі непридатності його для подальшого користування (зіпсоване, записи не читаються тощо); у разі зміни персональних даних власника (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать); за бажанням власника (з метою уточнення персональних даних латинськими літерами, зміни відцифрованого образу обличчя особи, вилучення відмітки щодо права на керування транспортними засобами лише з автоматичною коробкою передач тощо).

Під час обміну посвідчення водія, отриманого вперше, до закінчення строку його дії особі видається нове посвідчення, яке вважається таким, що видане вперше, із зазначенням строку дії посвідчення, що підлягає обміну.

Посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А; В1, В - відповідає категорії В; С1, С - відповідає категорії С; D1, D - відповідає категорії D; BЕ - відповідає категоріям В і Е; C1E, СЕ - відповідає категоріям C і Е; D1E, DЕ - відповідає категоріям D і Е; Т - відповідає категорії Трамвай, Тролейбус.

За обставинами розглядуваної справи встановлено, що водій ОСОБА_1 27.05.2024 керував транспортним засобом - мопедом, що підпадає під категорію А1, на місці зупинки транспортного засобу пред`явив працівнику поліції посвідчення водія з категоріями А та В, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Таким чином, особи, які не мають посвідчення водія відповідної категорії, не допускаються до керування цими транспортними засобами.

З 01.01.2010 в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та необхідність отримання посвідчення водія на їх керування (категорія А1), незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Так, законодавцем не встановлено обов`язку заміни посвідчення водія, виданого до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", лише зазначено про право водія на обмін посвідчення водія.

Водночас, положеннями абзацу 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) встановлено вимогу, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, в цьому випадку категорії А1.

Позивач ОСОБА_1 не реалізував своє право на обмін посвідчення водія, щоб отримати право керування транспортними засобами категорії А1. За змістом позовної заяви не заперечував проти обставин керуванням ним транспортного засобу, що підпадає під категорію А1.

Відповідно до частини 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доводи позивача, про те, що він має посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", та позначка про відкриту категорію А, яка прирівнюється до категорії А1, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені в пункті 27 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), застосовуються саме під час обміну посвідчення водія.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 27.05.2024 ґрунтується на фактичних даних та відповідає вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Оскільки в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення на нього накладено правомірно, за наслідками розгляду адміністративного позову належить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі залишення без задоволення адміністративного позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 205, 242-246, 255, 268, 269, 271, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Залишити без змін постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2248290 від 27.05.2024, складену поліцейським відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержантом поліції Ярош Кариною Євгенівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп., а позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач 1 - Головне управління Національної поліції в Харківській області, місце знаходження: вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108599.

Відповідач 2 - поліцейський відділу поліції №2 (м. Зміїв) Чугуївського районного управління поліції Головне управління Національної поліції в Харківській області сержант поліції Ярош Карина Євгенівна, місце знаходження: вул. Донецька, 26, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404.

Головуючий: В. В. Овдієнко