Справа № 440/6519/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6519/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не закінчення виконавчого провадження № 74017220.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження № 74017220.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 74017220.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не вчиняються дії для закінчення виконавчого провадження, оскільки реалізація конфіскованої зброї не залежить від волі позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача докази по справі.

Копія ухвали від 04.06.2024 доставлена на електронні адреси сторін, що підтверджується відповідними довідками.

10.06.2024 до суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли витребувані документи (а.с. 89-139).

Згідно із частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

21.11.2022 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000753, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, ухвалено накласти арешт на речі та предмети, вилучені 27.10.2022 під час проведення обшуків у вказаному кримінальну провадженні, зокрема, предмет зовні схожий на рушницю (а.с. 14-23).

14.01.2023 постановою про передачу речового доказу на зберігання до камери речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області вказано, що 27.10.2022 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема, предмет зовні схожий на рушницю "Browning" К 3006 53242ZM354 (а.с. 24-28).

Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 24.03.2023 у справі № 546/77/23 (провадження № 1-кп/546/47/23) на підставі статті 96-1, пункту 4 частини першої статті 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: багатозарядний нарізний мисливський карабін "Browning" моделі "X-Bolt", серійний номер 532422М354, який належить обвинуваченому ОСОБА_1 та зберігається у камері зберігання речових доказів слідчого управління ГУНП в Полтавській області, конфісковано його у власність держави після набрання вироком законної сили (а.с. 30-62).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 24.03.2023 у справі № 546/77/23 залишено без змін (а.с. 63-69).

У подальшому головним державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Жмурком С.С., на підставі виконавчого листа № 546/77/23 виданого Решетилівським районним судом Полтавської області 21.11.2023, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74017220, згідно якої на підставі статті 96-1, пункту 4 частини першої статті 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію майна, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: багатозарядний нарізний мисливський карабін "Browning" моделі "X-Bolt", серійний номер 532422М354, який належить обвинуваченому ОСОБА_1 та зберігається у камері зберігання речових доказів слідчого управління ГУНП в Полтавській області, конфісковано його у власність держави після набрання вироком законної сили (а.с. 70-71).

22.05.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із адвокатським запитом в якому просив завершити виконавче провадження № 74017220 відповідно до закону у зв`язку із його виконанням, вилучивши відомості про ОСОБА_1 як боржника із Єдиного реєстру боржників в частині виконавчого провадження зазначеного вище, оскільки вилучення відомостей про боржника із Єдиного реєстру боржників є правовим наслідком закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 72-73).

Листом від 29.05.2024 № 76779 Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив представника позивача, що На виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 74017220 з примусового виконання виконавчого листа № 546/77/23 виданого 21.11.2023і| Решетилівський районний суд Полтавської області про застосування до ' ОСОБА_1 спеціальної конфіскації майна, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме: багатозарядний нарізний мисливський карабін Browning" моделі "X-Bolt", серійний номер 532422М354.

Вказане майно, що підлягає конфіскації знаходиться у камері зберігання речових доказів слідчого управління ГУНП в Полтавській області.

Порядок реалізації майна регулюється статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон). Згідно з якою реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. ДП "СЕТАМ" уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів арештованим майном, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року.

ДП "СЕТАМ" не здійснює реалізацію арештованої та конфіскованої зброї шляхом проведення електронних торгів у зв`язку в відсутністю ліцензії на торгівлю вогнепальною зброєю, яка у розумінні статті 61 Закону є майном вилученим із цивільного обороту, а тому не може прийняти заявку щодо реалізації такого майна. На відміну від рішень суду щодо оплатного вилучення зброї, рішення суду про конфіскацію зброї державними виконавцями шляхом надання доручення органам поліції щодо знищення даної зброї.

Наразі знищення зброї не проводиться у зв`язку з тим, що Національна поліція не являється правонаступником міліції. ГУНП в Полтавській області у свої діяльності не може керуватися наказом МВС України від 31.05.1993 № 314 "Про затвердження Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї".

У зв`язку із тим, що багатозарядний нарізний мисливський карабін Browning" моделі "X-Bolt", серійний номер 532422М354 знаходиться у камері зберігання речових доказів слідчого управління ГУНП в Полтавській області, та не може бути реалізований або знищений, відповідно підстави для закінчення виконавчого провадження наразі відсутні (а.с. 75).

Не погодившись із такою відповіддю, позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу вимог пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частин першої - третьої та п`ятої статті 9 Закону № 1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Банки у разі відкриття рахунку на ім`я фізичної особи, внесеної до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, або закриття рахунку такою особою зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця. Порядок надання такої інформації та форма повідомлення встановлюються Національним банком України за погодженням із Міністерством юстиції України.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються: у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

У відповідності до пункту 1 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна.

Статтею 62 Закону №1404-VIII передбачено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини першої статті 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним (далі - Порядок № 1340).

Відповідно підпункту 1 пункту 1 вказаного Порядку дія цього Порядку поширюється на: майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, крім майна, конфіскованого на підставі рішення суду і переданого органам державної виконавчої служби.

Пунктом 2 Порядку № 1340 визначено, що облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного у пункті 1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до пункту 9 цього Порядку покладаються на органи (суб`єкти господарювання), що здійснили вилучення або зберігають його, з дотриманням таких вимог:

попередня оцінка проводиться відповідно до пункту 8 цього Порядку на момент взяття на облік цього майна;

аналітичний облік ведеться у спеціальних книгах за видами майна із зазначенням відмінних ознак, попередньої вартості, місця його знаходження, а щодо спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, також зазначається інформація про зміну місця зберігання, спосіб розпорядження та місце знищення, рішення суду (за наявності);

взяте на облік майно відображається на забалансових рахунках "Товарно-матеріальні цінності, прийняті на відповідальне зберігання" в органах (суб`єктах господарювання), що здійснили вилучення або зберігають його.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 1340 майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: мисливська вогнепальна, пневматична та холодна зброя, боєприпаси до зброї, а також засоби самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, реалізуються у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 2.5. наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 визначено Департамент управління майном Національної поліції України відповідальним за: виконання роботи щодо обліку, зберігання, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої та знайденої зброї; проведення інвентаризації такої зброї на складах управлінь логістики та матеріально-технічного забезпечення головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та м. Києві та у відділі спецміліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.05.1993 N 314 затверджено Інструкцію про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї (далі - Інструкція № 314), пунктами 14, 15 якої передбачено, що вогнепальна мисливська нарізна, гладкоствольна чи комбінована зброя, боєприпаси, порох, вилучені у громадян за порушення встановленого порядку їх придбання, зберігання чи використання, або зброя, яка здана для подальшого оформлення дозволу на право її зберігання та носіння, зберігаються в органах внутрішніх справ до прийняття відповідними органами рішення про адміністративну відповідальність винної особи, або про оформлення дозволу на право зберігання та носіння і не більше як 10 днів після прийняття такого рішення, коли воно не оскаржене чи його виконання не зупинене.

У випадку прийняття відповідними органами рішення про конфіскацію чи відшкодування вилучення зброї і боєприпасів, вони передаються до складів управлінь (відділів) МТ і ТЗ ГУМВС, УМВС, УМВС України на транспорті. Якщо прийняте рішення не пов`язане з конфіскацією чи відшкодуванням вилученої зброї і боєприпасів, то вони у 10-денний строк повертаються власникові.

За приписами пункту 25 Інструкції № 314 на прийняту на склади управлінь (відділів) МТ і ТЗ зброю і боєприпаси складається приймальний акт (додаток N 9) у двох примірниках, який підписується членами комісії, завідуючим складом і здавачем. Перший примірник акта є підставою для обліку зброї і боєприпасів у службі озброєння управлінь (відділів) МТ і ТЗ, другий - є підставою для зняття з обліку такої зброї і боєприпасів в органі внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 29 Інструкції № 314 на підставі рішення технічної комісії непридатні зброя і боєприпаси знищуються щокварталу у порядку, передбаченому підпунктом 30-41 даної Інструкції, придатні - для подальшого використання передаються працівниками служби озброєння управлінь (відділів) МТ і ТЗ за накладною (додаток N 10), зокрема, мисливська нарізна і гладкоствольна зброя та боєприпаси до неї - у торговельні організації.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Системний аналіз Закону № 1404-VIII свідчить про те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У свою чергу закінчення виконавчого провадження має наслідком виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Зважаючи на особливості зброї, як предмета, що обмежений в обороті, Інструкцією № 314 врегульовано порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї. Із приписів цієї Інструкції слідує, що рішення про конфіскацію чи відшкодування вилучення зброї і боєприпасів виконується шляхом передачі їх до складів управлінь (відділів) МТ і ТЗ ГУМВС, УМВС, УМВС України на транспорті (наразі ці повноваження покладено на ГУНП), про що складається приймальний акт. Надалі на підставі рішення технічної комісії непридатні зброя і боєприпаси знищуються, придатні для подальшого використання передаються, зокрема, у торговельні організації.

Отже, фактичне вилучення/безоплатна передача такого предмета, як зброя, у власність держави в особі її органів, а відтак і виконання такого стягнення як конфіскація. Подальші дії з конфіскованим майном здійснюються на розсуд уповноважених органів, не залежать від волі боржника та не охоплюються поняттям конфіскації.

Тлумачення норм законодавства іншим чином, зокрема, вважаючи, що конфіскація предмета включає реалізацію предмета стягнення, не узгоджувалося б із поняттям конфіскації та покладало б надмірний тягар на боржника щодо виконання даного стягнення.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вироку Решетилівського районного суду Полтавської області по справі № 546/77/23 мисливський карабін "Browning" моделі "X-Bolt", серійний номер 532422М354, зберігається в сейфі для зберігання вилученої кримінальної зброї, що підтверджується листом Полтавського районного управління поліції Відділу поліції №2 ГУНП в Полтавській області від 27.05.2024 №34Аз/115/104/02-2024 (а.с. 79).

Стосовно посилань відповідача у листі від 29.05.2024 № 76779 на неможливість реалізації / знищення конфіскованої зброї, оскільки Національна поліція не являється правонаступником міліції. ГУНП в Полтавській області у свої діяльності не може керуватися наказом МВС України від 31.05.1993 № 314 "Про затвердження Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї", суд зазначає наступне.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Таким чином, відсутність в Україні правового регулювання реалізації або знищення конфісковано зброї, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Крім того, за наведених відповідачем пояснень щодо підстав неможливості закінчення виконавчого провадження, позивач ставиться у статус правової невизначеності, оскільки будь-які дії чи то бездіяльність останнього не впливаються на закінчення виконавчого провадження.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо вирішення питання про закінчення виконавчого провадження № 74017220, що впливає на права та інтереси позивача, відомості щодо якого містяться у Єдиному реєстрі боржників.

Враховуючи викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не закінчення виконавчого провадження № 74017220 та зобов`язати Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вирішити питання про закінчення виконавчого провадження № 74017220 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Водночас позовні вимоги про зобов`язання відповідача вилучити відомості щодо ОСОБА_1 із Єдиного реєстру боржників в частині виконавчого провадження № 74017220 є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки вилучення відомостей про боржника із Єдиного реєстру боржників є правовим наслідком закінчення виконавчого провадження відповідно до статті 40 Закону № 1404-VIII. Зважаючи на те, що відповідачем постанову про закінчення виконавчого провадження не прийнято, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем у разі закінчення виконавчого провадження не будуть виключені з Єдиного реєстру боржників відомості про позивача. Отже, спір щодо виключення позивача з Єдиного реєстру боржників відсутній.

Беручи до уваги наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не закінчення виконавчого провадження № 74017220 та зобов`язання Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження № 74017220, є вимогами взаємопов`язаними, а тому за них сплачується судовий збір як за одну вимогу, отже, позивачем внесено судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на 1211,20 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене, а також з огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Документи на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано, відтак правові підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, вул. Стешенка, 6, м. Полтава) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не закінчення виконавчого провадження № 74017220.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження № 74017220.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко