Справа № 240/3319/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/3319/24
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження питанні про розподіл судових витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- зобов`язати відповідача здійснити виплату фактично нарахованої Позивачу за минулий час пенсії, в період з 01.04.2019 по 31.01.2020, після її перерахунку на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі N9 240/6393/23 згідно Довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.11.2020 за № 11/306/1-с про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 05.03.2019 у повному обсязі, з 01.04.2019 у сумі -19 488,05 грн., з 01.07.2019 - 19 514,85 грн., з 01.12.2019 по 31.01.2020 - 19 544,45 грн. відповідно, без обмежень максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум пенсії;
- зобов`язати Відповідача здійснити виплату Позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За наслідками розгляду позову суд 19.03.2024 вирішив:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яки полягають у виплаті позивачу ОСОБА_1 в період з 01.04.2019 по 31.01.2020 пенсії не в нарахованому розмірі, а у розмірі десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії в період з 01.04.2019 по 31.01.2020 у нарахованому розмірі (з 01.04.2019 у розмірі 19 488,05 грн, з 01.07.2019 - 19 514,85 грн., з 01.12.2019 по 31.01.2020 - 19 544,45 грн), з урахуванням проведених виплат."
Позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення (а.с.66-70), в якій просить ухвалити рішення із заявленої позовної вимоги про зобов`язання Відповідача здійснити виплату Позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідач подав клопотання (а.с.71-74), в якому просить відмовити в задоволенні заяви.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
З приводу вимоги зобов`язати Відповідача здійснити виплату Позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» досліджувалися докази, однак не ухвалено, рішення, а тому є необхідність ухвалити додаткове рішення щодо цієї вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних відносин позивач фактично не погоджується із діями відповідача на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23, яке набрало законної сили - невиплати нарахованих на виконання рішення суду коштів.
Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, врегульовано у стаття 370-383 розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Суд зазначає, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС(ст.382, ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
На підставі вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
При цьому, при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Суд зазначає, що за наслідками аналізу предмету позову у справі №240/3319/24 вбачається, що позов фактично спрямований на виконання іншого судового рішення від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23.
Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23.
Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Суд зазначає, що відповідні заяви повинні бути подані в рамках справи № 240/6393/23.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в даній частині.
Щодо нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до зазначеної норми, нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Питання нарахування компенсації втрати частини доходів регулюються Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", згідно ст. 4 якого, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Оскільки з матеріалів справи та вимоги зобов`язати Відповідача здійснити виплату Позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вбачається, що відповідач не виплачував позивачу нараховану на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 пенсію, то відповідно до ст. 4 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" у нього був відсутній обов`язок виплачувати компенсацію втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому відсутнє порушення відповідачем права позивача нездійсненням виплати вказаної компенсації.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги зобов`язати Відповідача здійснити виплату Позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 252 КАС України, суд
вирішив:
Відмовити в задоволенні вимоги про зобов`язаня відповідача здійснити виплату позивачу нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 240/6393/23 кожного місяця і не виплаченої пенсії за минулий час без обмеження максимальним розміром у період з 01.04.2019 по 31.01.2020, до дня постановлення судового рішення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк