Справа № 200/5617/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2024 року

м. Київ

справа №200/5617/23

адміністративне провадження №К/990/21724/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Прокопенка О.Б., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі №200/5617/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, в якому просив:

- визнати бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську протиправною щодо затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №200/3363/21-а, про поновлення ОСОБА_1 на роботі в період з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно);

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №200/3363/21-а, про поновлення на роботі, за період з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно) у розмірі 15488,95 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Краматорську подати звіт про виконання рішення суду відразу після отримання її копії, про що окремо зазначити у резолютивній частині рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську щодо затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №200/3363/21-а, про поновлення ОСОБА_1 на роботі в період з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно).

Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №200/3363/21-а, про поновлення на роботі, за період з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно) у розмірі 15488,95 грн.

В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2024 року апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №200/5617/23 - задоволено частково.

Абзац третій резолютивної частини рішення скасовано. В цій частині постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі №200/3363/21-а, про поновлення на роботі, за період з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно) у розмірі 15488,95 грн.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі №200/5617/23 - залишено без змін.

05 червня 2024 року до Верховного Суду засобами через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга позивача на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі №200/5617/23. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі скаржник підставою касаційного оскарження визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування відносно незаконно звільнених працівників Державного бюро розслідувань, прийнятих на військову службу за контрактом норм статті 236 КЗпП України.

Скаржник, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано:

- частину третю статті 119 КЗпП України та Закон України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким внесено зміни до КЗпП України, оскільки вказані норми не застосовуються при відсутності існування трудових відносин між позивачем та відповідачем у період спірних правовідносин - з 14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року (включно);

- Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки сфера дії цього Закону не поширюється на державних службовців Державного бюро розслідувань.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Донецьким окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судове рішення у цій справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що ця судова справа пов`язана із вирішенням питання застосування до державного органу правових наслідків, передбачених статтею 236 КЗпП України у випадку, якщо незаконно звільнений працівник на момент поновлення на посаді проходить військову службу, отже спірне питання вочевидь стосується не лише учасників справи, а утворює відповідний інтерес для всіх державних органів, діючих військовослужбовців та осіб, які лише планують вступити на військову службу. Вказана обставина сама по собі зумовлює виникнення значного суспільного інтересу у вирішенні Верховним Судом цього правового питання. Окрім того, неоднозначне правове застосування суттєво впливає на легітимні очікування учасників цих правовідносин та залишає невизначеним їх юридичне становище, у зв`язку з чим такого роду спори утворюють виняткове значення для органів ДБР в цілому, з метою формування у подальшому своєї діяльності у цих правовідносинах у відповідності до положень чинного законодавства із врахуванням висновків Верховного Суду. Також скаржник вказує, що подальше формування судової практики з неправильним застосування положень статті 236 КЗпП України, може призвести до негативних наслідків які зумовлять недовіру до державних інституцій серед незаконно звільнених працівників як ДБР так і інших державних органів.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, доходить висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що уможливлює допуск цієї касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтування скаржником наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі №200/5617/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати справу №200/5617/23 із Донецького окружного адміністративного суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Б. Прокопенко

В.М. Соколов