Справа № 160/198/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2024 року Справа № 160/198/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Поліщук О.О.
представника відповідача Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу №160/198/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 08.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/198/24; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Цією ж ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: докази з їх документальним підтвердженням, що стали підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.
25.01.2024 відповідачем подано докази направлення відзиву позивачу.
05.03.2024 представником позивача подано клопотання про поновлення процесуальних строків на подання відповіді на відзив.
05.03.2024 позивачем подано відповідь на відзив, в якій не погоджується з обставинами та обґрунтуваннями, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступного. Щодо зауважень податкового органу з приводу відомостей даних бухгалтерського обліку за травень 2023 року позивачем зазначено, що під час проведення документальної перевірки відповідачем неналежним чином було проведено перевірку первинних документів ТОВ «КС Профіт» за перевіряємий травень 2023 року. Зазначений факт підтверджується, по-перше тим, що в самому акті зазначено, що первинні документи перевірялись вибірково, по-друге, в акті не зазначено конкретного переліку господарських операцій, які за висновком інспектора використані не в господарській діяльності підприємства. Натомість, за висновком контролюючого органу всі господарські операції щодо придбання ТМЦ, що мали місце в травні 2023 року, є такими, що використані не в господарській діяльності. Посилання відповідача на те, що позивачем невірно зазначені дані в бухгалтерському обліку та не надані документи внутрішнього переміщення ТМЦ цілком безпідставні, оскільки за відсутності придбаних ТМЦ позивач не міг би виготовити продукцію та реалізувати її третім особам. Щодо доводів відповідача про нестачу ТМЦ на складі, позивачем зазначено, що такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях, оскільки обстеження інспектором основних засобів, виробничих та складських приміщень здійснювалось вибірково, а не в повному обсязі, у зв`язку із чим нарахування податкових зобов`язань з ПДВ внаслідок нестачі ТМЦ на складі було здійснено неправомірно, недостача ТМЦ на складі була відсутня. Щодо посилань у відзиві на нереальність господарських відносин з ТОВ «СВВ ГРУПП» позивачем зауважено, що вони є цілком безпідставними, оскільки як зазначалось в позовній заяві, податкове повідомлення-рішення в частині збільшення податкового зобов`язання позивача на суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «СВВ ГРУПП» було скасоване ДПС України під час адміністративного оскарження. З приводу службових автомобілів позивачем вказано, що відсутність подорожніх листів не говорить про порушення податкового законодавства. Поряд з цим, факт використання палива позивачем в травні 2023 року підтверджується ТТН, видатковими накладними, що були надані до перевірки, списання ПММ на підприємстві відбувається згідно із Звітом про використання палива за місяць, який також був наданий до перевірки.
Ухвалою суду від 08.03.2024 постановлено перехід до розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.04.2024, а також повідомлено сторін, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі, зважаючи на що, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, позивачу - відповіді на відзив (у разі необхідності її подання) протягом п`яти днів з дня надання відзиву, та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень відповідачу.
Копія ухвали суду разом із судовими повістками про виклик в суд надіслані сторонам.
02.04.2024 представником позивача подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.
У підготовче засідання 02.04.2023 з`явились представники сторін. Представник відповідача зазначила, що відповіді на відзив не отримувала, бажає ознайомитись, у зв`язку із чим підготовче засідання було відкладено до 09.04.2024.
У підготовче засідання 09.04.2023 представники сторін з`явились. У засіданні розглянуто клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив. Представник відповідача проти задоволення такого клопотання не заперечувала. Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання без видалення до нарадчої кімнати клопотання представника позивача задоволено, визнано поважними причини пропуску строку на подання відповіді та прийнято відповідь на відзив. З метою надання відповідачу часу для подання витребуваних судом доказів в підготовчому засідання оголошено перерву до 30.04.2024.
У підготовче засідання 30.04.2024 з`явились представники сторін. Представник позивача підтвердив отримання додаткових пояснень відповідача та ознайомлення з ними. Представник відповідача надала пояснення щодо витребуваних доказів.
У підготовчому засіданні судом поставлено на розгляд питання щодо можливості закінчення підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.05.2024.
У судове засідання 14.05.2024 з`явились представники сторін, представник позивача надав свої пояснення щодо обставин, зазначених у поданих заявах по суті. В ході засідання у м. Дніпрі та Дніпропетровській області було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку із чим судом ухвалено перерву. Наступне засідання призначено на21.05.2024.
21.05.2024 у судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений. Обґрунтувань причин неявки суд не зазначив. Судом оголошено про відкладення засідання до 28.05.2024, явку представника відповідача в наступне засідання визнано обов`язковою.
У судове засідання 28.05.2024 з`явились представники сторін. Представник відповідача надала пояснення щодо відзиву, у судовому засіданні ухвалено про перехід до дослідження доказів та оголошено перерву до 30.05.2024.
У судове засідання 30.05.2024 з`явився представник відповідача, представник позивача у призначений для розгляду справи час не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення засідання не подавав, у зв`язку із чим судом ухвалено судове засідання здійснювати за наявною явкою.
В судовому засіданні 30.05.2024 закінчено дослідження доказів, представник відповідача наполягала на відмові у задоволенні позову.
У судовому засіданні 30.05.2024 було оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності товариства за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; серед інших: 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 27.90 Виробництво іншого електричного устатковання.
В ході перевірки контролюючим органом були сформовані запит №1 від 14.07.2023 та запит №2 від 20.07.2023 про надання інформації та первинних документів для проведення перевірки.
У відповідь на запити контролюючого органу позивачем надані запитувані документи, що відповідачем не заперечено, зокрема, листом від 21.07.2023 надано пояснення та копії наступних документів: копія наказу про облікову політику; документи, на підставі яких відбувається рух ТМЦ у виробництві (накладна-вимога на відпуск матеріалів у виробництво); оприбуткування ПММ відбувається за накладними від постачальника ТОВ ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР; придбання здійснюється безпосередньо на заправках за паливними картками згідно сплачених постачальнику сум; норми витрат палива наведено у наказі «Про затвердження норм витрат палива»; списання ПММ здійснюється згідно звіту про використання палива за місяць; залишки на кінець місяця віртуальні, фактично ПММ знаходиться тільки у паливних баках, а решта - це сплачена підприємством за ПММ сума на особовому рахунку ОККО; ТМЦ, що знаходяться на рах.209, списуються згідно поданих звітів про використання матеріалів від завідувача складом, копія додається; опис технологічного процесу за видами продукції - додається; метод списання запасів - за ФІФО; калькуляції наданих замовникам послуг протягом травня 2023р. - додаються; документи на обладнання та транспорт - додаються; електроенергія на підприємстві обліковується за даними лічильників, рахунки за фактичне використання надає орендодавець. Оригінали актів від ТОВ «Дніпроартреклама» надано на перевірку раніше. Відходи на підприємстві не обліковуються окремо.
За результатами перевірки складено акт №2740/04-36-07-06/42410378 від 31.07.2023.
За висновками акту №2740/04-36-07-06/42410378 від 31.07.2023 перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у декларації за травень 2023 року з урахуванням періодів безперервного формування від`ємного значення, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено наступні порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ», а саме:
1. в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.44.1 ст.44 п.189.1 ст.189, п. 198.1, п.198.5, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України TOB «КС ПРОФІТ» завищено від`ємне значення з ПДВ за травень 2023 року на 260 916 грн., в т.ч. сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 98 491 грн.;
2. в порушення пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 189.1 ст.189, п. 198.1, п.198.5, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «КСПРОФІТ» занижено податкові зобов`язання з ПДВ за травень 2023 року на 156196грн.;
3. в порушення абз. б п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено задекларовану суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації з ПДВ за травень 2023 року на 162425 грн.
Виявлені порушення обґрунтовані в акті наступним.
ТОВ «КС ПРОФІТ» в порушення п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, ст.1, ст. 2, ст. 3, ст.6, ст.8 та ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в бухгалтерському обліку відображено недостовірні дані.
20.07.2023 згідно з наказу 'ТОВ «КС ПРОФІТ» від 19.07.2023 №04/од «Про проведення інвентаризації» проведено інвентаризацію основних засобів та товарно-матеріальних цінностей за місцями зберігання майна за адресою: Дніпропетровська область, м, Дніпро, вул. Осіння, 2а. Підприємством надано інвентаризаційні описи матеріальних цінностей від 20.07.2023 №1 та №б/н, в яких встановлено розбіжності між фактичною наявністю ТМЦ на складі з даними, відображеними в бухгалтерському обліку.
В ході проведення документальної перевірки відповідно до вимог Податкового Кодексу України державним інспектором ГУ ЛПС у Дніпропетровській області Машнєвою Ж.Є. проведено обстеження основних засобів виробничих та складських приміщень підприємства, про що складено Акт обстеження від 21.07.2023 №1674/04-36-07-06/42410378.
Також, до перевірки не надано документи, на підставі яких здійснено оприбуткування придбаних ТМЦ на склад підприємства (акти прийому-передачі), документів, якими підтверджується переміщення матеріалів та комплектуючих за процесами виробництва, в т.ч. передачі на переробку третім особам, а саме документів щодо: на підставі яких здійснено відпуск ТМЦ по накладній-вимозі на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів; переміщення та оприбуткування готової продукції на склад; відвантаження ТМЦ переданих на переробку третім особам; оприбуткування ТМЦ отриманих, з переробки від третіх осіб; відвантаження зі складу готової продукції на реалізацію покупцям. Тобто документи внутрішнього переміщення матеріалів по процесам виробництва до перевірки не надано.
Крім того, до перевірки не надано ні первинних, ні бухгалтерських документів щодо обліку відходів виробництва. Проведеним обстеженням основних засобів, виробничих та складських приміщень підприємства, результати якого оформлено Актом обстеження від 21.07.2023 №1674/04-36-07-06/42410378, встановлено, що у приміщенні, в якому розташована виробнича ділянка з порізки, свердління, фактичну наявність відходів від виробництва - стружка металева, облік якої не встановлено в бухгалтерських документах та обліку. У листі-відповіді від 21.07.2023 №21/2023 на запит ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2 від 20.07.2023 підприємство зазначило, що «Відходи на підприємстві не обліковуються окремо».
Викладене свідчить про відсутність в перевіряємому періоді обліку відходів взагалі.
На підставі викладеного, в порушення пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 189.1 ст.189, п. 198.1, п.198.5, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ «КС ПРОФІТ» не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ по ТМЦ, що не використані в господарській діяльності підприємства (виробничі запаси), які придані впродовж перевіряє мого періоду, травень 2023 року, на суму ПДВ 367905грн.
Обставини свідчать, що саме платник податків створив так умови, за яких стало можливе вчинення податкового правопорушення. При цьому, ТОВ «КС ПРОФІТ» міг та мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання.
ТОВ «КС ПРОФІТ» занижено податкові зобов`язаний внаслідок нестачі ТМЦ на складі, тобто використано ТМЦ не у господарській діяльності підприємства на суму ПДВ 38 747,70 грн. та порушено п. 198.5 ст. 198 Кодексу, що в свою чергу призвело до заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету (показника рядка 18) та порушення п. 200.1 ст. 200 Кодексу, завищення суми від`ємного значення (показника рядка 19 та рядка 21) на суму ПДВ 38 748 грн.
Тож, ТОВ «КС ПРОФІТ» в порушення п. 201.1 ст. 201 Кодексу не здійснено реєстрацію податкових накладних (відсутня реєстрація) в ЄРПН на суму ПДВ 38 748 грн.
Отже, в порушення п.44.1 ст.44, п.198.3 ст.198 ПК України ТОВ «КС ПРОФІТ» не підтверджено первинними документами віднесення до складу податкового кредиту суму ПДВ 850,46грн., відповідно встановлено завищення суми податкового кредиту на 850,46грн. Таким чином, ТОВ «КС ПРОФІТ» в порушення п. 200.4 ст.200 ПК України задекларовано бюджетного відшкодування 162425грн.
Копію акту надіслано позивачу засобами поштового зв`язку та отримано 11.08.2023.
01.09.2023 на підставі акту №2740/04-36-07-06/42410378 від 31.07.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
Копії податкових повідомлень-рішень направлено засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «КС ПРОФІТ» та вручено 25.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Рішенням №35668/6/99-00-06-01-04-06 від 01.12.2023 за результатом розгляду скарги ДПС України частково задоволено скаргу позивача та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.09.2023 №6 в частині 48367,00грн. податку на додану вартість і 12089,25грн. штрафної санкції, №6 у частині застосованої штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 304,01 грн., а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 01.09.2023 №6, №6, №6 залишено без змін.

12.12.2023 на підставі акту №2740/04-36-07-06/42410378 від 31.07.2023 та рішення ДПС України від 01.12.2023 №35668/6/99-00-06-01-04-06 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

-форми «Р» №, згідно з яким за порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 та п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: заниження податкових зобов`язань внаслідок використання ТМЦ не у господарській діяльності на суму ПДВ 367905грн., а також завищення задекларовану суму податкового кредиту за травень 2023 року на суму 850,46грн. та занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 107839грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 134798,75грн., з яких: 107839грн. за податковими зобов`язаннями, та 26959,75грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

-форми «Н» №, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних №11 та №12 від 25.05.2023, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, у сумі 621,75грн.

Копії податкових повідомлень-рішень № та № від 12.12.2023 направлено засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ «КС ПРОФІТ» та вручено 25.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №6 від 01.09.2023, №6 від 01.09.2023, № від 12.12.2023 та №6 від 01.09.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).

Визначення господарської діяльності відображене в підпункті 14.1.36 пункту 14.1. статті 14 ПК України, відповідно до якого це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.231 п.14. ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

За змістом підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.1.-200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін(пункт201.1. статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.4. статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзаци 1 та 2 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України).

За таких обставин, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у покупця таких товарів (послуг) виникає право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені статті 44 Податкового кодексу України,

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2. статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV(далі Закон №996-XIV в редакції на час спірних відносин), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Отже, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, яке містить аналогічні норми.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №1540/3501/18, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

При цьому, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону N 996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (провадження N 11-200апп21).

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки №2740/04-36-07-06/42410378 від 31.07.2023 з урахуванням рішення ДПС України від 01.12.2023 №35668/6/99-00-06-01-04-06, про порушення ТОВ «КС ПРОФІТ» пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 та п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, через чого завищено від`ємне значення з ПДВ за травень 2023 року на 260916 грн. (в т.ч. сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 98491 грн.), занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 156196грн. та завищено суму бюджетного відшкодування на 162425 грн., а також не вірно сформовано податковий кредит на 850,46грн., що призвело до завищення задекларованої суми податкового кредиту за травень 2023 року.

На порушення податкового законодавства щодо заниження податкових зобов`язань внаслідок нестачі ТМЦ на складі, щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ по ТМЦ, що не використані в господарській діяльності підприємства (виробничі запаси), які придбані впродовж перевіряємого періоду, а також щодо завищення податкового кредиту на 850,46грн., в акті перевірки контролюючим органом вказано, що ТОВ «КС ПРОФІТ» в бухгалтерському обліку зазначено відомості з даних, що складені з порушенням, та відображено недостовірні дані, що підприємством надано інвентаризаційні описи матеріальних цінностей від 20.07.2023 №1 та №б/н, в яких встановлено розбіжності між фактичною наявністю ТМЦ на складі з даними, відображеними в бухгалтерському обліку (проведеною інвентаризацією встановлено нестачу ТМЦ на суму 193738,49грн. (сума ПДВ 38747,70грн.)), а також не надано документи внутрішнього переміщення матеріалів по процесам виробництва, не надано документів щодо обліку відходів виробництва та підтверджуючих документів на пробіг автомобілів - подорожніх листів, та, як наслідок, доцільності придбання бензину А-95 та Дизельного палива на загальну суму 13000,00грн., в тому числі ПДВ 7% - 850,46 грн.

Однак, такі доводи відповідача на обґрунтування встановлених порушень не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, про що відсутній спір у справі, що ТОВ «КС ПРОФІТ» зареєстроване в якості юридичної особи з 22.08.2018; основним видом економічної діяльності підприємства є неспеціалізована оптова торгівля, серед інших: 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; 27.90 Виробництво іншого електричного устатковання.

Позивач є платником податку на додану вартість з 01.10.2018 (свідоцтво № 44).

На підприємстві позивача згідно із штатним розкладом станом на 31.03.2023 та даними табелю обліку використання робочого часу за травень 2023 року працювало 10 осіб: директор, токар, 2 спеціалісти-бухгалтери, складальник деталей та виробів, інженер з охорони праці, фрезерувальник, завідувач складу, оператор комп`ютерного набору, складальник деталей.

Для здійснення господарської діяльності позивач використовує наступні приміщення: склад за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Осіння, буд. 2-а; офіс за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Осіння, буд. 2-а; склад, складське приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Олександра Оцупа, буд. 2; використовує виробничу ділянку (апарат для аргонодугового зварювання DigiTIG 320 P ACDC/Міх) за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Осіння, буд. 2-а; виробничу ділянку (верстат стрічкокопильний поворотний консольний напівавтоматичний мод.Ergonomic 320.250GH за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Осіння, буд. 2-а; виробничу ділянку (верстат токарний з ЧПУ СК6150/850 (серійний номер 18F0957) за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Осіння, буд. 2-а; а також використовує в господарській діяльності автомобілі Fiat Doblo Combi Lungo, д.н. НОМЕР_1 , та Skoda OCTAVIA, д.н. НОМЕР_2 .

З акту перевірки вбачається, що не заперечено відповідачем, до перевірки позивачем надано податкову звітність з ПДВ за перевіряємий період (податкова декларація з ПДВ за травень 2023 року № від 19.06.2023, додатки до неї, уточнений розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №914820393 від 22.06.2023), договори оренди приміщень та обладнання, наказ про призначення відповідальних осіб ТОВ «КС ПРОФІТ», наказ про облікову політику ТОВ «КС ПРОФІТ», штатний розпис, табель обліку робочого часу, договори з контрагентами-покупцями продукції за перевіряємий період КП ММР «Миколаївелектротранс» (), МКП «Херсонелектротранс (), КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР (0), ТОВ «Лазерспецмет» (), договори з контрагентами-покупцями (підприємствами-нерезидентами) за перевіряємий період О.О.О. «Компанія Електрикє», Молдова, компанією Aerin Group OU (Аєрін Груп ЛТД), Естонія; первинні документи (видаткові накладні, накладні на передачу готової продукції, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату, акти здачі-приймання робіт, платіжні інструкції, митні декларації, специфікації, інвойси тощо), банківські виписки, журнали-ордери (картки рахунку) та оборотно-сальдові відомості по рахунках 20, 201, 203, 205, 206, 207, 209, 23, 231, 26, 90, 901, 902, 91, також надані наказ ТОВ «КС ПРОФІТ» від 19.07.2023 №04/од «Про проведення інвентаризації» та інвентаризаційні описи матеріальних цінностей від 20.07.2023 №1 та б/н, а отже такі документи були предметом дослідження перевіряючих, зауважень щодо їх невідповідності вимогам закону з акту не вбачається.

При цьому, під час розгляду даної справи судом не встановлено та відповідачем не доведено невідповідність вказаних первинних документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Фактично вказані в акті перевірки порушення податкового законодавства зведені до висновків контролюючого органу про відображення позивачем в бухгалтерському обліку недостовірних даних, а також не надання до перевірки документів внутрішнього переміщення матеріалів по процесам виробництва, документів щодо обліку відходів виробництва та підтверджуючих документів на пробіг автомобілів порожніх листів.

Суд зазначає, висновки контролюючого органу не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, висновки відповідача, викладені в акті перевірки (а.15 акту перевірки), про те, що до перевірки надано відомості за даними бухгалтерського обліку за травень 2023 року, які складені з порушенням чинного законодавства, та відображено недостовірні дані в бухгалтерському обліку (а.16 акту перевірки), жодним чином не обґрунтовані відповідачем ані в самому акті, ані під час судового розгляду.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідачем не зазначено, які з наданих позивачем та досліджених під час перевірки первинних документів складені з порушеннями, не вказано, які порушення при їх складанні допущені, та які свідчать про недостовірність даних, відображених в бухгалтерському обліку.

Надання ж контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відповідна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 19.11.2019 у справі № 826/487/16, від 14.09.2021 у справі №820/11305/15, від 04.03.2024 у справі № 460/24957/22.

За таких обставин, висновки податкового органу про те, що до перевірки надано відомості, які складені з порушенням чинного законодавства, та в бухгалтерському обліку за травень 2023 року відображені недостовірні відомості необґрунтовані та жодним чином не доведені, а відтак не можуть свідчити про порушення податкового законодавства, які стверджує відповідач.

Щодо висновків контролюючого органу про невідповідність даних інвентаризаційних описів від 20.07.2023 №1 та б/н наявним фактичним ТМЦ на складі, встановлених при огляді інспектором, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що не заперечено відповідачем, під час документальної перевірки державним інспектором ГУ ЛПС у Дніпропетровській області Машнєвою Ж.Є. проведено обстеження основних засобів виробничих та складських приміщень ТОВ «КС ПРОФІТ», про що складено Акт обстеження від 21.07.2023 №1674/04-36-07-06/42410378, та вибірковим оглядом встановлено неспівпадіння фактичної наявності придбаних ТМЦ з даними, зазначеними у інвентаризаційних відомостях, чи взагалі їх відсутність, у зв`язку із чим контролюючим органом зроблено висновок, що проведеною інвентаризацією встановлено нестачу ТМЦ на суму 193738,49грн., сума ПДВ 38747,70грн.

Суд зазначає, що за своєю суттю, інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації та відомостей Книги обліку доходів і витрат. Відсутність інформації у відомостях інвентаризації про залишки запасів на початок звітної дати та вибуття (реалізації) запасів за визначений період взагалі виключає можливість вирахування нестачі (залишків) товару та підстави стверджувати про наявність нестачі товару.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 807/1556/17.

Разом з цим, у спірному випадку, висновки контролюючого органу про неспівпадіння фактичної наявності придбаних ТМЦ з даними, зазначеними у інвентаризаційних відомостях, чи взагалі їх відсутність, а відтак про нестачу ТМЦ на складі на суму 193738,49грн. (сума ПДВ 38747,70грн.), ґрунтуються виключно на вибірковому огляді державним інспектором ГУ ДПС у Дніпропетровській області основних засобів виробничих та складських приміщень ТОВ «КС ПРОФІТ», що є неприпустимим.

Відповідно до статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки був здійснений фактичний огляд основних засобів виробничих та складських приміщень ТОВ «КС ПРОФІТ», з урахуванням даних про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період, а тому висновки контролюючого органу про невідповідність даних інвентаризаційних описів № 1 від 20.07.2023 та б/н наявним фактичним ТМЦ на складі, встановленим при огляді інспектором, а відтак про нестачу ТМЦ на суду ПДВ 38748,00грн. на складі є неправомірними.

Щодо зауважень відповідача про відсутність документів обліку відходів - стружки металевої, виявленої в ході обстеження основних засобів (в приміщені, де розташована виробнича ділянка з порізки, свердління, суд зазначає, що в ході судового розгляду позивач пояснив, що такі відходи не обліковуються по підприємству окремо, що доводилось відповідачу листом від 21.07.2023 №21/2023.

Доводи відповідача на те, що рух ТМЦ по виробництву не ведеться, оскільки відсутні будь-які документи щодо руху придбаних ТМЦ від складу до виробництва тощо, є помилковими, суперечать дійсним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем до перевірки надавались документи на запит податкового органу на підтвердження руху ТМЦ в процесі виробництва, а саме: накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (зі складу в цех виробничий) (типова форма М-11) від 29.05.2023 №, від 29.05.2023 №0, від 29.05.2023 №1, від 23.05.2023 №5, від 12.05.2023 №5, від 12.05.2023 №9, від 12.05.2023 №6, від 12.05.2023 №4, від 12.05.2023 №6, від 12.05.2023 №2, від 12.05.2023 №4, від 12.05.2023 №3, від 12.05.2023 №9, від 12.05.2023 №4, від 12.05.2023 №2, від 11.05.2023 №8, від 11.05.2023 №7, від 11.05.2023 №0, від 11.05.2023 №3, від 27.04.2023 №№8, від 27.04.2023 №№8, від 24.04.2023 №№6; накладні на передачу готової продукції (зі складу в основний підрозділ ТОВ "КС ПРОФІТ") від 29.05.2023 №300, від 11.05.2023 №217, від 29.05.2023 №298, від 23.05.2023 №285, від 23.05.2023 №278, від 12.05.2023 №244, від 12.05.2023 №236, від 12.05.2023 №287, від 12.05.2023 №239, від 12.05.2023 №237, від 12.05.2023 №242, від 12.05.2023 №238, від 12.05.2023 №243, від 12.05.2023 №245, від 12.05.2023 №240, від 12.05.2023 №235, від 12.05.2023 №241, від 11.05.2023 №215, від 11.05.2023 №214, від 27.04.2023 №196, від 27.04.2023 №179; звіти про використання матеріалів від завідувача складом за квітень 2023 року, за травень 2023 року. Також, до перевірки надавались Опис технологічного процесу ТОВ «КС ПРОФІТ» з виготовлення продукції та калькуляція собівартості продукції, що підтверджує здійснення господарської діяльності з виготовлення продукції позивачем.

Обґрунтувань причин неврахування вказаних документів під час перевірки відповідачем під судового розгляду не зазначено.

За вказаних обставин, відповідачем не здійснено повного дослідження первинних документів, наданих до перевірки, тому висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань з ПДВ, що не використані в господарській діяльності (виробничі запаси), які придбані впродовж перевіряємого періоду (травень 2023 року), необґрунтовані.

Суд критично ставиться до висновків податкового органу про недоцільність придбання бензину та дизельного палива для службових автомобілів у травні 2023 року, оскільки до перевірки не надано підтверджуючих документів про пробіг автотранспорту - подорожніх листів, а відтак про завищення податкового кредиту з ПДВ за травень 2023 року на суму ПДВ 850,46 грн. з операції з придбання бензину та дизельного палива.

Типова форма подорожнього листа була затверджена Наказом Держкомстату України від 17.02.1998 року № 74, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.09.1998 року за № 149/2589. При цьому, п. 2 Наказу № 74 визначено, що застосування цієї форми подорожнього листа є обов`язковим для всіх суб`єктів підприємницької діяльності, установ і організацій незалежно від відомчого підпорядкування та форми власності, які експлуатують службові легкові автомобілі або для яких за їхнім замовленням здійснюється транспортне обслуговування службовими легковими автомобілями.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 року № 3565-VI (далі - Закон № 3565) із текстів законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» вилучено посилання на подорожні листи. Отже, з 14.08.2011 року (з набранням чинності Законом № 3565-VІ) подорожні листи (як легкових, так і вантажних авто) не є обов`язковим документом.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 160/3026/19.

Наказ Державного комітету статистики України від 17.02.1998 року № 74, яким затверджено Інструкцію про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, втратив чинність від 16.04.2013.

Таким чином, станом на час спірних правовідносин законодавством не було передбачено вимог щодо необхідності оформлення подорожнього листа та будь-яких інших документів під час здійснення обліку кількості використаного автомобілем паливно-мастильних матеріалів та не встановлено вимог щодо форми подорожнього листа.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відсутність подорожніх листів не є підставою для висновків про недоцільність придбання ПММ для службового транспорту, а відтак завищення податкового кредиту.

Крім того, законодавством не передбачений єдиний документ, що підтверджує списання ПММ. В свою чергу, факт використання палива може підтверджуватися будь-якими первинними документами, які містять обов`язкові реквізити і відповідають законодавчо встановленим вимогам щодо їх складання.

Факт використання ПММ у травні 2023 року підтверджується товарно-транспортними накладними №Р162 від 01.05.2023, Р160 від 01.05.2023, Р160-1 від 01.05.2023, №Р161 від 01.05.2023, №Р167-1 від 04.05.2023, №Р171 від 04.05.2023, №Р169 від 05.05.2023, №Р180-1 від 09.05.2023, №Р180 від 09.05.2023, №Р175 від 09.05.2023, №Р175-1 від 09.05.2023, №Р174 від 09.05.2023, №Р178 від 09.05.2023, №Р177 від 09.05.2023, №Р178 від 09.05.2023, №Р179 від 09.05.2023, №Р202 від 11.05.2023, №Р204 від 11.05.2023, №Р205 від 26.05.2023, №Р206 від 26.05.2023, №Р203 від 31.05.2023, №18.2 від 18.05.2023, № від 24.05.2023, №Н360 від 21.05.2023, №Н361 від 22.05.2023, №Н318 від 04.05.2023, видатковими накладними №36 від 05.05.2023, №44 від 11.05.2023, №45 від 11.05.2023, №40 від 08.05.2023, №24 від 01.05.2023, №26 від 05.05.2023, №28 від 15.05.2023, №39 від 21.05.2023, №162 від 01.05.2023, №27 від 01.05.2023, №28 від 01.05.2023, №171 від 04.05.2023, №32 від 04.05.2023, №29 від 04.05.2023, №169 від 05.05.2023, №30 від 09.05.2023, №31 від 09.05.2023, №174 від 09.05.2023, №177 від 09.05.2023, №178 від 09.05.2023, №179 від 09.05.2023, №202 від 11.05.2023, №204 від 25.05.2023, №206 від 26.05.2023, №205 від 26.05.2023, №203 від 31.05.2023; актами надання послуг №42 від 02.05.2023, №43 від 08.05.2023, №47 від 16.05.2023, №48 від 22.05.2023, №160 від 01.05.2023, №161 від 01.05.2023, №167 від 04.05.2023, №180 від 09.05.2023, №175 від 09.05.2023, актами передачі готової продукції №34 від 02.05.2023, №38 від 08.05.2023, 41 від 16.05.2023, №43 від 22.05.2023, №161 від 01.05.2023, №160 від 01.05.2023, №167 від 04.05.2023, №171 від 04.05.2023, №180 від 09.05.2023, №175 від 09.05.2023, що надавались до перевірки, списання ПММ на підприємстві відбувається згідно звіту про використання палива за місяць (травень 2023 року), який був наданий до перевірки, про що також зазначено в акті перевірки (а. 11-12 акту перевірки).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, зокрема, видаткові накладні, акти надання послуг, акти передачі готової продукції, ТТН, рахунки на оплату, суд вважає, що вони містять необхідні відомості, які підтверджували реальність використання транспортних засобів Fiat Doblo Combi Lungo та Skoda OCTAVIA та зв`язок мети їх використання з господарською діяльністю позивача.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Отже, висновок про недоцільність використання палива є лише припущенням контролюючого органу, а зменшення суми податкового кредиту є протиправним.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків, не наведено будь-яких об`єктивних доводів щодо здійснення позивачем господарських операцій у спірний період за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Посилання відповідача у відзиві на взаємовідносини позивача з ТОВ «СВВ ГРУПП» в обґрунтування завищення податкового кредиту з ПДВ за травень 2023 року на суму 9606,26грн. не враховують спірних правовідносин. Податкове повідомлення-рішення форми «Р» №6 в частині збільшення позивачу податкового зобов`язання на суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «СВВ ГРУПП» було скасовано Державною податковою службою України під час адміністративного оскарження.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення №6 від 01.09.2023, №6 від 01.09.2023, № від 12.12.2023 та №6 від 01.09.2023 винесені відповідачем не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не відповідають частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

При прийнятті рішення суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 74 КАС України).

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу статті 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Однак, відповідачем не доведено правомірності своїх рішень у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у сумі 6595,82грн.

З огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 6595,82грн.

Керуючись ст.ст.9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» (; місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 2Д) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул.. Сімферопольська, 17-а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області форми «В1» №6 від 01.09.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області форма «В4» № 6 від 01.09.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області форма «Р» № від 12.12.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області форма «ПН» № 6 від 01.09.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул.. Сімферопольська, 17-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КС ПРОФІТ» (; місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 2Д) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6595,82грн. (шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 82 копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 10.06.2024.

Суддя М.М. Бухтіярова