Справа № 600/2172/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2172/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив суд:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог указаної ухвали суду позивачем подано позовну заяву в новій редакції, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду й доказів поважності причин його пропуску.

У встановлений судом строк представником позивача подано до суду клопотання, в якому позивач просить поновити строк звернення до суду у справі №600/2172/24-а, прийняти даний позов до розгляду та відкрити провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначає, що про висновки військово-лікарської комісії від 23 липня 2020 року про визнання позивача обмежено придатним до військової служби останній дізнався лише 01 лютого 2024 року за результатом отримання відповіді на адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не погоджується з указаними висновками військово-лікарської комісії, оскільки наслідком таких безпідставне віднесення його до категорії військовозобов`язаних осіб на підставі пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Саме на підставі такого рішення у 2020 році позивач був взятий на облік військовозобов`язаних, тобто став особою, яка попри свій вік підлягає призову на військову службу під час дії воєнного стану, що і відбулося у 2023 році. У зв`язку з цим в подальшому мало місце зарахування позивача військовою частиною НОМЕР_1 до списків особового складу військової частини, а тому вбачалося необхідним здійснити досудове врегулювання спору, збір доказів та з`ясування обставин шляхом направлення адвокатських запитів до відповідних органів. Крім цього, на підставі зібраних даних, вбачаючи можливість ОСОБА_1 бути виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , 20 лютого 2024 року було подано заяву про необхідність виключення зі списків особового складу військової частини, яка, на думку позивача, є елементом досудового врегулювання спору. Згідно з письмовою відповіддю військової частини НОМЕР_1 від 06 квітня 2024 року підстави для виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової часини НОМЕР_1 відсутні. Вказана відповідь, на думку представника позивача, є результатом опрацювання військовою частиною заяви ОСОБА_1 про необхідність виключення його зі списків особового складу військової частини, згідно з якою за викладом обставин та власною позицією він був призваний на військову службу за мобілізацією помилково, без достатніх правових підстав, оскільки станом на сьогодні він мав перебувати у статусі призовника, а на облік військовозобов`язаних був взятий незаконно у зв`язку з фіктивністю висновків ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому розраховував на досудове вирішення спору через задоволення прохальної частини його заяви до командира військової частини НОМЕР_1 - виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Однак, за результатами розгляду його скарги на рішення про зарахування до списків особового складу військової частини, військова частина НОМЕР_1 відмовила у звільненні позивача, про що повідомила письмово адвоката у відповіді від 06 квітня 2024 року. Тому, фактично, днем виявлення ОСОБА_1 порушення його прав став день ознайомлення його з відповіддю військової частини про відмову у його звільнення адвокатом 08 квітня 2024 року (06 та 07 квітня 2024 року вихідні дні).

Обґрунтовуючи подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд» лише 17 травня 2024 року, представник позивача посилалась на те, що позовна заява та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також відомості із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, були сформовані до подачі до суду у місячний (тримісячний) строк з моменту ознайомлення позивача з відмовою військової частини звільнити його з військової служби (виключити зі списків особового складу військової частини) на підставі його заяви. Однак, незначна затримка у строках подання позовної заяви до суду після отримання відмови у виключенні зі списків особового складу відбулася через обставини непереборної сили, які пов`язані з відключенням електропостачання у місцях роботи та проживання адвоката у м. Києві у травні 2024 року, а особливо через невиконання відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 передбаченої абзацом 1 частини шостої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, у зв`язку з чим представник позивача (адвокат) був вимушений готувати паперовий примірник позовної заяви та подавати його засобами поштового зв`язку (Укрпошта) на адресу відповідача. Через необхідність долучення до електронної версії позовної заяви доказів подачі позову відповідачу, виникла незначна затримка з подачею позовної заяви, оскільки відправка паперового екземпляру позовної заяви відповідачу відтерміновувалася, відділення Укрпошти через відсутність електроенергії не могли забезпечити друк та видачу відправнику квитанцій та інших доказів на підтвердження здійснення відправки відповідного документа.

Також представник позивача звернула увагу на факт проходження позивачем військової служби під час воєнного стану, через що його фізичні можливості по вчиненню дій для забезпечення захисту його прав, у тому числі комунікація з адвокатом, є значно обмеженими.

Розглянувши вказане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, спеціальним строком для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, у справах щодо проходження публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

Згідно матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з протиправним, на думку позивача, призовом його на військову службу під час дії воєнного стану та подальшим призначенням на проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , тобто спірні відносини стосуються прийняття та звільнення позивача з публічної служби.

Як вбачається зі змісту позовної заяви у новій редакції, позивач зазначає, що згідно з довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30 серпня 2023 року №1/6769 позивач був визнаний придатним до проходження військової служби та в подальшому призваний на військову службу під час дії воєнного стану.

Вказане підтверджується доданою до матеріалів позову довідкою військово-лікарської комісії від 30 серпня 2023 року №1/6769, виданою ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з якою 30 серпня 2023 року було проведено медичний огляд ОСОБА_1 і визнано придатним до військової служби.

Саме з указаними вище діями виражає незгоду позивач (його представник) згідно змісту позовної заяви.

Крім цього, як вбачається зі змісту витягу оскаржуваного позивачем наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 листопада 2023 року №324, виданого на підставі телеграми командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 09 листопада 2023 року №343/5444, ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 з 13 листопада 2023 року.

Враховуючи викладене, перебіг строку звернення до адміністративного суду з цим позовом почався:

- з позовною вимогою до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану з 31 серпня 2023 року (наступного дня з дата визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 30 серпня 2023 року №1/6769);

- з позовною вимогою до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14 листопада 2023 року (наступного дня з дати дата зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 згідно з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 листопада 2023 року №324).

Отже, строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом у межах, установлених законом, тривав:

- з позовною вимогою до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час дії воєнного стану до 02 жовтня 2023 року (30 вересня та 01 жовтня 2023 року вихідні дні);

- з позовною вимогою до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання скасувати наказ №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнити ОСОБА_1 з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 до 14 грудня 2023 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, з цією позовною заявою позивач звернувся до суду лише 17 травня 2024 року (згідно відомостей про формування позову в системі «Електронний суд» та відбитку штампу канцелярії суду), тобто із значним пропуском строку звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, даний позов подано до адміністративного суду з пропуском строків звернення до суду.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, в якій колегія суддів зазначила, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи застосування правового інституту строків звернення до адміністративного суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №9901/405/19, вказала, що закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин пропуску такого строку. Вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Подібні висновки викладені і Верховним Судом у постанові від 10 січня 2024 року у справі №420/1782/23, де вказано, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущений; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Надаючи оцінку доводам клопотання, поданого представником позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27 травня 2024 року, варто зазначити наступне.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду з цим позовом, представник позивача посилається, зокрема, на те, що порушення прав, у тому числі які мали місце 30 серпня 2023 року у зв`язку з незаконною мобілізацією і ґрунтуються на обставинах набуття ОСОБА_1 статусу військовозобов`язаного, оскільки 23 липня 2020 року його було визнано обмежено придатним до військової служби, позивач дізнався лише 01 лютого 2024 року після отримання відповідей на адвокатські запити.

Натомість у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не зазначено жодних обставин, які унеможливлювали або істотно перешкоджали ОСОБА_1 особисто звернутися до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо призову на військову службу під час дії воєнного стану у встановлений законом місячний строк безпосередньо після проходження ним військово-лікарської комісії 30 серпня 2023 року (як зазначено судом вище, такий строк тривав з 31 серпня 2023 року по 02 жовтня 2023року).

Натомість суд вважає, що 01 лютого 2024 року мало місце дізнання про порушення прав ОСОБА_1 його представником адвокатом Тоботою Ю.С. за результатами розгляду її адвокатських запитів.

Так, з доданих до позову матеріалів убачається, що 12 січня 2024 року Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено на адресу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відповідь на її запит щодо ОСОБА_1 , до якої додано: довідку військово-лікарської комісії від 30 серпня 2023 року №1/6769, картку обстеження медичного огляду, витяг з книги протоколів призовної комісії та облікову картку призовника ( ОСОБА_1 ).

Також суд звертає увагу на те, що доводи представника позивача про те, що про порушення своїх прав позивач фактично дізнався 01 лютого 2024 року, суперечать змісту позовної заяви (у новій редакції), поданій на виконання ухвали суду від 21 травня 2024 року, в якій представник позивача вказувала, що питання щодо правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині проходження ВЛК та здійснення призову ОСОБА_1 виникло у кінці 2023 року.

Стосовно посилань представника позивача на вжиття заходів досудового врегулювання спору, якими, на її думку, є звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 20 лютого 2024 року про виключення його зі списків особового складу військової частини, за результатами розгляду якої було отримано відповідь від 06 квітня 2024 року, то суд зазначає, що у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не вказано жодних норм чинного законодавства, якими встановлено механізм обов`язкового досудового врегулювання спору між військовослужбовцем і військовою частиною щодо виключення його зі списків особового складу військової частини. Відтак, посилання у поданій заяві на строки звернення до суду, передбачені ч.4 ст. 122 КАС України, є безпідставними, такі не підлягають застосуванню у цих відносинах.

Також у поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду не вказано жодних причин, які перешкоджали або унеможливлювали особисто ОСОБА_1 у строк з 14 листопада 2023 року по 14 грудня 2023 року звернутися до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 №324 від 13 листопада 2023 року про призначення ОСОБА_1 для проходження військової служби та звільнення його з військової служби шляхом виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Інші доводи клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду щодо формування позовної заяви у строк з моменту ознайомлення позивача з відмовою військової частини НОМЕР_1 звільнити його з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини, відсутності електроенергії у місцях роботи та проживання адвоката, відсутності електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та наявності труднощів у відправленні примірника позовної заяви відповідачу засобами поштового зв`язку, суд оцінює критично, адже такі не свідчать про поважність причин пропуску строків звернення позивача до суду з цим позовом. Указані обставини не пов`язані з особою позивача.

Також суд вважає безпідставними посилання представника позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду на правові позиції Верховного Суду у справах №1.380.2019.006107, №340/141/21, №240/10995/20, №120/16601/21-а, оскільки рішення у даних справах були ухвалені за результатами вирішення інших спірних правовідносин, відмінних від спірних відносин у цій справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зі змісту доводів, наведених представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не вбачається обставин, які були б пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк.

Тому, наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами першою, другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки підстави пропуску строку звернення до суду, викладені представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду на виконання вимог ухвали суду від 27 травня 2024 року, визнані судом неповажними, з метою надання позивачу можливості подати заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом із зазначенням інших підстав такого пропуску, відмінних від наведених у клопотанні від 06 червня 2024 року, та надання доказів поважності причин пропуску строку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для продовження позивачу строку усунення недоліків цієї позовної заяви на десять днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання доказів поважності причин його пропуску.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк