Справа № 320/22660/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Перепелиця А.М.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Справа № 320/22660/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання

вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2023 №17 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та скасувати вказане рішення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 04.04.2023 №21-75зп, починаючи з дня звернення, тобто з 24.04.2023.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи на посаді прокурорів складає більше 15 років (22 роки 07 місяців 2 дні), а cтаж вислуги років складає 25 років 0 місяців 2 дні. Тобто, у Позивача наявні достатня вислуга років і стаж роботи на посадах прокурорів.

Крім того суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 04.04.2023 №21-75зп, починаючи 24.04.2023 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт наполягає на тому, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років, проте стаж Позивача на посадах прокурорів складає 11 роки 09 місяців , що є меншим, ніж передбачено ч. 1 ст. 86 Закону Nє 1697, а тому підстави для призначення йому відповідної пенсії відсутні.

Крім того Апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у залученні ГУ ПФУ у м. Києві як співвідповідача, оскільки рішення суду від 13.03.2024 впливає на його права, інтереси та обов?язки, а отже були наявні підстави для залучення його у справу Nє 320/22660/23.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 та 22.04.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду- без змін наполягаючи на тому, що скарга є необгрунтованою.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 починаючи з 19.09.2000 безперервно працює в органах прокуратури України на посадах прокурорів в органах прокуратури України та загалом стаж його вислуги на посадах прокурорів, у тому числі адміністративних, становить 22 роки 07 місяців 02 дні.

Зазначений стаж вислуги підтверджується також копіями трудової книжки серії НОМЕР_1 , диплома серії НОМЕР_2 від 29.06.2000, довідки Офісу Генерального прокурора від 19.04.2023 №07/1/1-104-23 та копіями: - наказу Генерального прокурора від 18.06.2012 №2167ц про присвоєння позивачу як прокурору, класного чину старшого радника юстиції відповідно до Закону України "Про прокуратуру"; наказу Генерального прокурора України від 18.06.2012 №2165ц; наказу Генерального прокурора України від 25.01.2013 №112ц; наказу Генерального прокурора України від 07.10.2013 №1117ц; наказу В.о. Генерального прокурора України від 28.05.2014 №974ц; наказу Генерального прокурора України від 26.06.2014 №1198ц; наказу Генерального прокурора України від 23.02.2015 №249ц; наказу Генерального прокурора України від 31.07.2015 №1213ц; наказу Генерального прокурора України від 14.04.2016 №481-ц; наказу Генерального прокурора України від 31.05.2017 №657-ц; наказу Генерального прокурора України від 28.12.2019 №2682ц.

Крім того, суд звертає увагу, що саме з огляду на перебування позивача у статусі прокурора на адміністративній посаді начальника відділу роботи з кадрами управління роботи з кадрами та персоналом державної служби Департаменту кадрової роботи та державної служби Генеральної прокуратури України відповідно до вимог пунктів 7,9-17 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у грудні 2019 роки ОСОБА_1 як прокурор за рішенням Кадрової комісії №7 від 11.12.2019 №6/1 був визнаний таким, який успішно пройшов процедуру атестації, та згодом відповідно до вимог пункту 18 та підпункту 6 пункту 22 розділу ІІ цього Закону за рішенням Комісії з добору керівного складу органів прокуратури від 27 грудня 2019 року наказом Генерального прокурора від 28 грудня 2019 року №2682ц переведено на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора.

Однак, Відповідач рішенням від 28.04.2025 №17 відмовив Позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у зв?язку з відсутністю стажу роботи на посадах прокурорів 15 років.

9. Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 86 Закону №1697-VІІ, який набув чинності 15.07.2015, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Частинами 6, 8 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст 15 Закону №1697-VII у редакції чинній станом на дату звернення, прокурором органу прокуратури є:

1) Генеральний прокурор;

2) перший заступник Генерального прокурора;

3) заступник Генерального прокурора;

4') заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури;

5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора;

6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора);

7) прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора);

8) керівник обласної прокуратури;

9) перший заступник керівника обласної прокуратури;

10) заступник керівника обласної прокуратури;

11) керівник підрозділу обласної прокуратури;

12) заступник керівника підрозділу обласної прокуратури;

13) прокурор обласної прокуратури;

14) керівник окружної прокуратури;

15) перший заступник керівника окружної прокуратури;

16) заступник керівника окружної прокуратури;

17) керівник підрозділу окружної прокуратури;

18) заступник керівника підрозділу окружної прокуратури;

19) прокурор окружної прокуратури (у тому числі прокурор - стажист окружної прокуратури).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст.15 Закону №1697-VII прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Згідно з ч.9 ст.39 Закону №1697-VII, перебування прокурора на адміністративній посаді у прокуратурі не звільняє його від здійснення повноважень прокурора відповідної прокуратури, передбачених цим Законом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Отже, з викладених вище норм права вбачається, що до посад прокурорів відносяться, зокрема посади керівників і заступників керівників структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України). Такими структурними підрозділами є департаменти, управління та відділи.

12. Отже, перебування Позивача на адміністративних посадах заступника начальника відділу та начальника відділу зараховується до стажу роботи на посадах прокурорів.

13. На користь вказаного висновку свідчать також наявна у матеріалах справи довідка Офісу Генерального прокурора від 19.04.2023 №07/1/1-104-23, згідно з якою стаж роботи Позивача на посадах прокурора в органах прокуратури України станом на 19.04.2023 складає 22 роки 07 місяців 02 дні.

14. Більш того, свідченнями факту перебування Позивача у статусі прокурора, у тому числі на адміністративних посадах, упродовж усього періоду роботи в органах прокуратури по день звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років є проходження ним процедури атестації, присвоєння йому класних чинів та відомчих заохочувальних відзнак прокурора, проходження таємних перевірок доброчесності та оцінювання якості роботи прокурора.

15. Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи Апелянта про відсутність у Позивача стажу робота на посадах прокурорів з огляду на викладене вище.

16. Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушених прав Позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2023 №17 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

17. Разом з тим, Апелянт не заявляє жодних доводів щодо протиправності висновку суду про те, що призначення пенсії необхідно здійснити в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, а тому у колегії суддів не виникає сумнівів щодо правильності рішення суду про задоволення позовних вимог у цій частині.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що згідно з ч.2 ст.86 Закону №1697 пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

18. Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи Апелянта про необхідність залучення ГУ ПФУ у м. Києві як співвідповідача у справі, оскільки предметом розгляду безпосередньо цієї справи є рішення саме Апелянта. Правовідносини між ГУ ПФУ у м. Києві та Позивачем не виникли, а тому залучення його у якості співвідповідача є передчасним.

19. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

20. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

21. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року - без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 11 червня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев