Справа № 560/18683/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18683/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

10 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо визнання протиправними дій Красилівської міської ради Хмельницької області та такими, які мають ознаки бездіяльності щодо не надання відповіді на депутатське звернення від 08.10.2023 року, яке було адресоване до голови Красилівської міської ради та зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини.

Позивач, як депутат Красилівської міської ради 08.10.2023 року направив на адресу голови Красилівської міської ради депутатське звернення, у якому просив надати наступну інформацію:

"чи відомо було голові Красилівської міської ради під час укладання договорів оренди з гр. ОСОБА_2 на гідротехнічні споруди № 1 та №2, що право користування на водні об`єкти за кадастровими номерами :01:007:0004 та :01:007:0005, загальною площею 1,9324 га та 1,7025 га, в гр. ОСОБА_2 не виникне право на зазначені водні об`єкти, а лише буде пряме перешкоджання господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 .?"

Красилівська міська рада листом від 18.10.2023 за підписом заступника Красилівського міського голови надала відповідь, у якій повідомила наступне: "23 березня 2023 року були проведені відкриті електронні аукціони з права оренди гідротехнічних споруд №1, №2, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Вказані аукціони були доступні для усіх бажаючих та оприлюднювались на офіційному сайті акредитованого оператора електронного майданчика " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Враховуючи результати торгів, Красилівською міською радою укладено договір оренди гідротехнічної споруди №1 та договір оренди гідротехнічної споруди № 2, строком 5 років кожний з переможцем електронного аукціону ОСОБА_2 "

Крім того, у відповіді зазначено, що правові підстави для відмови в підписанні вищезазначених договорів були відсутні.

Вважаючи, що відповідач, ухиляючись від надання правдивої відповіді, не надав запитувану інформацію, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України від 11.07.2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону №93-IV при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 13 Закону №93-IV депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до Красилівської міської ради із депутатським зверненням від 08.10.2023 та отримав відповідь на нього 18.10.2023 року.

При цьому, з доводів позивача вбачається, що він не погоджується із змістом наданої відповідачем інформації.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що аналіз норм Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», зокрема, частини другої статті 3 та статті 11, дає підстави для висновку, що депутати місцевих рад, з метою реалізації своїх повноважень, наділенні дискреційними повноваженням, які однак мають певні обмеження.

Вказані положення Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є однозначними та такими, що не мають подвійного трактування, а відтак не потребують додаткового роз`яснення.

З огляду на вказане, відповідно до положень статей 2, 5 КАС України суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

У постанові Верховного Суду України від 23.05.2017 у справі № 800/541/16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 826/10323/16 акцентовано увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.03.2019 у справі № 815/622/17 та від 12.02.2020 у справі № 160/7402/18.

Вирішуючи зазначений спір, необхідно врахувати, що Законом №93-IV, який визначає правовий статус депутатів місцевих рад, не передбачене оскарження відповіді на депутатське звернення в судовому порядку.

Правові наслідки неналежного розгляду депутатського звернення передбачені частиною 5 статті 13 Закону №93-IV, відповідно до якої, якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, якщо позивач вважає, що його депутатське звернення розглянуте відповідачем неналежним чином, то він має право внести відповідачу відповідний депутатський запит.

Наразі ж, жодних доказів звернення позивачем з депутатським запитом до відповідача з приводу неналежного результату розгляду його звернення, матеріали справи не містять, що, на переконання суду, свідчить про відсутність ознак порушення відповідачем прав депутата місцевої ради, в розрізі норм Закону України "Про статус депутата місцевої ради".

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає суті правовідносин, що виникли між сторонами в процесі розгляду відповідачем депутатського звернення позивача.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.