Справа № 400/4821/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 червня 2024 р. № 400/4821/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

треті особиЮжноукраїнська міська рада Миколаївської області, вул. Європейська, 48,м. Южноукраїнськ,Миколаївська обл., Вознесенський р-н,55002, ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , м.,. ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6

провизнання дій та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Третя особа Южноукраїнська міська рада Миколаївської області , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій та бездіяльності протиправними.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року позовна заява залишена без руху. Надано час для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 27.05.2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків 07.06.2024 року надано докази сплати судового збору, та 10.06.2024 року надано заяву про уточнення позовних вимог.

З урахуванням наданих уточнень до позовних вимог суд, зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 реалізувала своє право на звернення з адміністративним позовом до секретаря Южноукраїнської міської ради Кравченко Дениса Володимировича, подавши позовну заяву стосовно останнього, який на думку позивачки вчинив протиправні дії та бездіяльність, як посадова особа на виконання наданих йому функцій та обов`язків при розгляді судової справи №400/3475/22.

Стосовно цбого суд зазначає, що не може перевіряти повноваження суб`єкта владних повноважень на визнання позову у межах іншого провадження, рішення по якому прийнято іншим складом суду, оскільки не наділений повноваженнями ревізувати дії учасників судового провадження, які вони вчиняли під час розгляду судових справ так і ревізувати прийняте судом рішення щодо визнання відповідного позову. Наділення правом відповідача вчиняти дії щодо визнання позову мали перевірятись у межах судової справи №400/3475/22.

Суд має повноваження розглядати та вирішувати справу (має юрисдикцію), якщо має місце юридичний спір. Відповідно, відсутність юридичного спору свідчить про те, що Суд не має повноважень вирішувати справу.

У взаємозв`язку з ч. 1, 2 статті 55, положення ч. 3 статті 124 Конституції України слід розуміти як поширення юрисдикції судів на юридичні спори, предметом яких є права та свободи конкретної особи.

Ознаки «юридичного спору» в контексті юрисдикції адміністративного суду визначено у п. 2 ч. 1 ст. 4 та ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суд зазначає, що в даній справі відсутні ознаки юридичного спору (публічно-правового спору) та який на підставі частини 3 ст. 124 Конституції не належить до юрисдикції усіх судів України.

Суд вважає, що такому випадку, оскільки справу було залишено без руху, вона підлягає поверненню, з підстав того, що ані позовна заява, ані уточнена позовна заява не містить ознак юридичного спору, суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що його вимоги не належать до юрисдикції судів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. 123, 169 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. С. Брагар