Справа № 185/15955/23
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу ЄУ № 185/15955/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кабанця Дениса Олександровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Євдокимова Ю.В. звернулася до суду з позовною заявою до поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кабанця Дениса Олександровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, у якій просить суд визнати дії поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кабанця Дениса Олександровичапротиправними, скасувати постанову серія БАД № 213382 від 08.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП, закрити провадження у справі.

У обґрунтування заявлених вимог зазначає, що постановою серії БАД № 213382 від 08.12.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді попередження за те, що 08.12.2023 о 19.25 год по вул. Вишнева, 52 в с. Вербки, він нібито керував транспортним засобом «Фольксваген транспортер» д.н. НОМЕР_1 та не перемкнув ближнє світло фар з дальнього на відставні ближче як 250 метрів до зустрічного транспортного засобу. Зазначає, що твердження поліцейського не відповідає дійсності, так як він дійсно є власником зазначеного автомобіля, однак в зазначений в постанові день та час не керував автомобілем, перебував біля автомобіля та очікував свого товариша, тобто поліцейський прийшов помилкового висновку, що він є водієм автомобіля. Зазначає, що ПДР України містять лише рекомендацію перемикати дальнє світло фар на ближнє на відстані не менше як за 250 м до зустрічного транспортного засобу. Також зазначає, що поліцейським не зазначено на якій саме відстані ним не було перемкнуто світло фар і яким чином ця відстань вимірювалась. Розгляд справи відносно нього було проведено упереджено, йому не було надано можливості отримати професійну правничу допомогу. Також зазначає, що у разі не переключення світла фар, порушення вимог п. 19.2 ПДР України відповідальність настає не за ч. 1 ст. 125 КУпАП, а за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази, в тому числі показання свідків, фото та відео докази.

31.01.2024, 16.02.2024 відповідачем подано відзиви на позовну заяву, відповідно до яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими, а постанову серія БАД № 213382 від 08.12.2023 законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

29.02.2024 відповідачем додатково надіслано диск з відеозаписом, на який відповідач посилається як на доказ, що підтверджує адміністративне правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на такі підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Постановою поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кабанця Дениса Олександровичасерія БАД № 213382 від 08.12.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП, а саме за те, що 08.12.2023 о 19.25 год по вул. Вишнева, 52 в с. Вербки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген транспортер» д.н. НОМЕР_1 та не перемкнув дальнє світло фар на ближнє не менше як за 250 метрів до зустрічного транспортного засобу, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 19.2 ПДР України дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

Відповідно до ст. 125 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 та статті 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, Законом України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП посадова особа у визначеному законом порядку встановлює винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Представником відповідача в якості доказу вчинення позивачем 08.12.2023 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КУпАП надано диск з відеозаписом, на якому вбачається зустрічний рух білого автомобіля. З наданого відео не можливо встановити модель автомобіля, державний номер автомобіля та водія автомобіля. Крім того в постанові серія БАД № 213382 від 08.12.2023 не міститься жодного посилання на наявний та оцінений відео доказ.

Отже, зазначений диск з відеозаписом є неналежним та недопустимим доказом, який суд не бере до уваги та розгляду відповідно до ст. 73,74 КАС України.

Позивач заперечує те, що він керував автомобілем «Фольксваген транспортер» д.н. НОМЕР_1 08.12.2023 та порушив ПДР України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази як вини, так і невинуватості позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, не доведено що позивач є суб`єктом відповідальності за вказаним правопорушенням.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Норма ст. 125 КУпАП не містить частин та є бланкетною, тому постанова має містити норму закону (в даному випадку пункт ПДР України) яку особа порушила. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме не містить пункт ПДР України, який особа порушила, не містить технічний засіб, яким здійснено відеозапис та посилання на цей доказ.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП підлягає скасуванню, в провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП підлягає закриттю. Нормами спеціальної ст. 286 КАС України таке право суду як визнання дій протиправними не передбачено, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Кабанця Дениса Олександровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 213382 від 08.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125КУпАП у вигляді попередження скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко