Справа № 826/4469/16
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Київ № 826/4469/16

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Агенція Еймбюланс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Подільському районі), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 жовтня 2015 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Агенція Еймбюланс» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Агенція Еймбюланс» задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05 жовтня 2015 року № та №. Стягнуто з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 12 220,55 грн.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі № 826/4469/16 скасовано. Адміністративну справу № 826/4469/16 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2019 прийнято адміністративну справу №826/4469/16 до розгляду.

Відповідно до Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 справа розподілена судді Жуковій Є.О.

04 грудня 2023 року зазначену справу фактично передано судді Жуковій Є.О.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі постанови слідчого першого відділу слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про призначення позапланової документальної перевірки від 31 січня 2015 року, прийнятої згідно з вимогами КПК України, посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агенція Еймбюланс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП» (), ТОВ «АЙКОН-АМД» (), ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» () за період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2015 року

Результати перевірки відображено в акті перевірки від 01 вересня 2015 року №3483/26-56-22-05-04/37973835, в якому контролюючим органом встановлено порушення позивачем підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток загалом на суму 147 534,00 грн, в тому числі за 2013 рік у сумі 18 704,00 грн, за 2014 рік у сумі 128 830,00 грн; пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 162 832,00 грн, в тому числі за грудень 2013 року у сумі 19 688,00 грн, за січень 2014 року у сумі 36 540,00 грн, за лютий 2014 року у сумі 45 710,00 грн, за квітень 2014 року у сумі 13 460,00 грн, за травень 2014 року у сумі 23 534,00 грн, за вересень 2014 року у сумі 23 900,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 05 жовтня 2015 року:

№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України ТОВ «Агенція Еймбюланс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 184 417,00 грн, в тому числі за основним платежем - 147 534,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 36 883,00 грн.

№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ «Агенція Еймбюланс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 203 540,00 грн, в тому числі за основним платежем - 162 832,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 40 708,00 грн.

Вважаючи вказані рішення податкового органу протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

18 липня 2016 року до Київського окружного адміністративного суду від ГУ ДФС у м. Києві надійшли заперечення на позовну заяву.

Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Вказує, що підставою для визначення позивачу податкових зобов`язань слугували висновки акта перевірки про неправомірність формування позивачем складу витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам із контрагентами, оскільки, на переконання податкового органу, договори укладені позивачем із контрагентами не має мети реального настання правових наслідків обумовлених змістом правочину. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 прийнято справу №826/4469/16 до провадження судді Жукової Є.О. Вирішено здійснювати розгляд справи суддею Жуковою Є.О. одноособово за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтями 257-262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи. Замінено відповідача Головне управління ДФС м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про прийняття адміністративної справи до провадження» від 08.12.2023 у справі №826/4469/16 доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС у м. Києві 13.02.2024.

Правом надання відзиву відповідно до вимог статті 162 КАС України відповідач не скористався.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс» зареєстровано в якості юридичної особи, . Основним видом діяльності товариства за КВЕД 73.11 є «Рекламні агентства» (том 1 а.с.13).

Постановою слідчого першого відділу слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про призначення позапланової документальної перевірки від 31 січня 2015 року, прийнятої в рамках кримінального провадження №0000278 від 18.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205 КК України, призначено позапланову документальну перевірку ТОВ «Агенція Еймбюланс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП» (), ТОВ «АЙКОН-АМД» (), ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» () (том 2 а.с.96-97).

Наказом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві №995 від 18.08.2015 призначено проведення позапланової документальної перевірки від 31 січня 2015 року, прийнятої згідно з вимогами КПК України, посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агенція Еймбюланс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП» (), ТОВ «АЙКОН-АМД» (), ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» (), ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» () за період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2015 року(том 2 а.с.94).

Результати перевірки відображено в акті перевірки від 01 вересня 2015 року №3483/26-56-22-05-04/37973835, в якому контролюючим органом встановлено порушення позивачем підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток загалом на суму 147 534,00 грн, в тому числі за 2013 рік у сумі 18 704,00 грн, за 2014 рік у сумі 128 830,00 грн; пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 162 832,00 грн., в тому числі за грудень 2013 року у сумі 19 688,00 грн, за січень 2014 року у сумі 36 540,00 грн, за лютий 2014 року у сумі 45 710,00 грн, за квітень 2014 року у сумі 13 460,00 грн, за травень 2014 року у сумі 23 534,00 грн, за вересень 2014 року у сумі 23 900,00 грн (том 1 а.с.36-73).

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 05 жовтня 2015 року:

№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2 статті 138 Податкового кодексу України ТОВ «Агенція Еймбюланс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 184 417,00 грн, в тому числі за основним платежем - 147 534,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 36 883,00 грн.

№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до абзацу другого пункту 123.1 статті 123, за порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ «Агенція Еймбюланс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 203 540,00 грн., в тому числі за основним платежем - 162 832,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 40 708,00 грн (том 1 а.с.74,75).

Рішенням ДФС України від 23.02.2016 №3883/6/99-99-10-01-04-25 податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2015 №, № залишено без змін, а скаргу позивач без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.10.2015 №, № протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з положеннями підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отриманння судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Абзацом 1 пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), у тому числі посадових (службових) осіб неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Положеннями абзаців 1, 2 пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов`язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Отже, податкові повідомлення-рішення за результатами перевірок у межах кримінальних проваджень розпочатих та закінчених до 01 вересня 2015 року (за чинності пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу) приймаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального законодавства.

Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення-рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження, органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №826/1197/17, від 31.10.2018 по справі № 820/1636/17, від 16.04.2020 по справі №815/5861/15.

Судом встановлено, що судове рішення у кримінальному провадженні або ухвала про закриття кримінального провадження №0000278 від 18.10.2014 станом на дату прийняття податкових повідомлень-рішень від 05.10.2015 №, № не приймалися.

Суд зазначає, що з метою перевірки стану досудового розслідування №0000278 від 18.10.2014, судом було витребувано від сторін: письмові пояснення по справі з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 28.05.2019. Однак, вимоги ухвали суду залишились невиконаними.

Інформацію стосовно стану досудового розслідування №0000278 від 18.10.2014 суду не надано.

Підсумовуючи викладене, з огляду на те, що документальна виїзна перевірка ТОВ «Агенція Еймбюланс», результати якої оформлені актом від 01 вересня 2015 року №3483/26-56-22-05-04/37973835, була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, а також зважаючи на те, що станом на дату прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, рішень за наслідками досудового розслідування №0000278 від 18.10.2014 не приймалось, у відповідача були відсутні правові підстави для винесення податкових повідомлень-рішень за наслідками такої перевірки.

Наведених обставин, на думку суду, достатньо для того, щоб стверджувати про відсутність у відповідача законних підстав для визначення в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств, а тому не має підстав і для застосування до позивача відповідно до статті 123 Податкового кодексу України штрафних санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Проте, враховуючи наявність вказівок Верховного Суду, сформованих при попередньому розгляді справи, та з метою повного дослідження обставин справи, суд вважає за необхідне надати оцінку висновкам відповідача, зазначеним в акті перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем суми бюджетного відшкодування за період, що перевірявся, за висновками контролюючого органу, не підлягають відшкодуванню, оскільки договори, укладені позивачем з його контрагентами: ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП», ТОВ «АЙКОН-АМД», ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» не створюють реальних наслідків.

Суд звертає увагу, що наслідки в податковому обліку платника податків створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що в періоді, за який проведено перевірку, позивач мав господарські взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП», ТОВ «АЙКОН-АМД», ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «РИББУХМАРКЕТ».

Між ТОВ «Агенція Еймбюланс» (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП» в особі директора Абзалилова Даміра Галейовича (виконавець) укладено договір №04/08-14 від 04 серпня 2014 року, відповідно до умов якого виконавець зобов`язувався виконати роботи/надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ «Агенція Еймбюланс» (замовник) зобов`язувалося прийняти та оплатити виконані роботи/надані послуги, конкретний перелік яких було передбачено відповідними додатками до договору, а саме послуги по виробництву фотосюжетів для використання в мережі Інтернет для проведення рекламної активності клієнта замовника, передбачені відповідно додатком №1 від 04 серпня 2014 року, додатком №2 від 05 серпня 2014 року та додатком №3 від 09 серпня 2014 року(том 1 а.с.81-93).

На підставі вказаного договору складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №90314 від 03 вересня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 42 903,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 7 150,50 грн, №90523 від 05 вересня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 53 000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 8 833,33 грн, №90909 від 09 вересня 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 47 500,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 7 916,67 грн, у яких визначена номенклатура послуг - виробництво фотосюжетів для використання в мережі Інтернет для проведення рекламної активності клієнта замовника (том 1 а.с.94-96).

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 23 900,50 грн, ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП» виписані на адресу позивача податкові накладні(том 1 а.с.97-99).

Між ТОВ «АЙКОН-АМД» як виконавцем та ТОВ «Агенція Еймбюланс», як замовником укладено договір про надання послуг №07/05-14 від 07 травня 2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «АЙКОН-АМД» (виконавець) зобов`язувалося надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ «Агенція Еймбюланс» (замовник) зобов`язувалося прийняти та оплатити надані послуги, а саме послуги з розробки сайтів та веб-сторінок, що включають етапи: хостинг та технічна підтримка; розробка та робота з базами даних; розробка структури, схематичних макетів сторінок та макетів дизайнів сторінок сайту; технічна та контентна підтримка Інтернет сайтів. Згідно додатків до цього договору №1 та №2 від 07 травня 2014 року передбачалося надання послуг з розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту(том 1 а.с.100-107).

На підставі вказаного договору між ТОВ «Агенція Еймбюланс» та ТОВ «АЙКОН-АМД» складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №52910 від 29 травня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 98 150,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 16 358,33 грн, №52907 від 29 травня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 43 056,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість - 7 176,00 грн, у яких визначена номенклатура послуг - розробка докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту(том 1 а.с.108-109).

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 23 534,33 грн, ТОВ «АЙКОН-АМД» виписані на адресу позивача податкові накладні(том 1 а.с.110-111).

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки(том 1 а.с.112-113).

Також, між ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП», як виконавцем, та ТОВ «Агенція Еймбюланс», як замовником, укладено договір про виконання робіт/надання послуг №03/01-14 від 03 січня 2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» (виконавець) зобов`язувалося виконати роботи, передбачені даним договором, а ТОВ «Агенція Еймбюланс» (замовник) зобов`язувалося прийняти та оплатити виконані роботи, а саме роботи, передбачені у відповідних додатках до вказаного договору. Відповідно до додатку №1 від 03 січня 2014 року передбачалося надання послуг з підготовки та організації виробництва відеосюжету під умовною назвою «AXE ANARCHY»; додатку №2 від 03 січня 2014 року - зйомки та виробництва відео сюжету під умовною назвою «AXE ANARCHY»; додатку №3 від 06 січня 2014 року - розробки докладних схем-планів сторінок та графічного концепт-дизайну сайту; додатку №4 від 06 січня 2014 року - розробки докладних схем-планів сторінок та графічного концепт-дизайну сайту; додатку №5 від 06 січня 2014 року - розробки ідей та креативних концепцій для рекламних активностей для просування в мережі Інтернет; додатку №6 від 09 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну сторінки сайту; додатку №7 від 17 січня 2014 року - розробки структури та макету дизайну головної сторінки сайту; додатку №8 від 24 січня 2014 року - підтримки та планування рекламних активностей в мережі Інтернет; додатку №9 від 28 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №10 від 28 січня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №11 від 12 березня 2014 року - розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту; додатку №12 від 12 березня 2014 року - розробки макетів графічного дизайну внутрішніх сторінок сайту; додатку №13 від 12 березня 2014 року - розробки докладних схем-планів архітектури сторінок сайту та графічного макету головної сторінки сайту(том 1 а.с.114-146).

На підставі вказаного договору між ТОВ «Агенція Еймбюланс» та ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №11307 від 13 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 56 040,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість 9 340,00 грн, №12104 від 21 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 400,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість 9 900,00 грн, №12309 від 23 січня 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 58 368,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість 9 728,00 грн, №12308 від 23 січня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 45 432,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість 7 572,00 грн, №20311 від 03 лютого 2014 року на загальну суму податку на додану вартість 27 930,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість 4 655,00 грн, №20711 від 07 лютого 2014 року на загальну суму з податку на додану вартість 49 779,40 грн, у тому числі, податок на додану вартість 8 296,57 грн, №21707 від 17 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 26 812,80 грн, у тому числі податок на додану вартість 4 468,80 грн, №22505 від 25 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 50 694,34 грн, у тому числі, податок на додану вартість 8 449,06 грн, №22830 від 28 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 871,96 грн, у тому числі, податок на додану вартість 9 978,66 грн, №22829 від 28 лютого 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 171,74 грн, у тому числі, податок на додану вартість - 9 861,96 грн, №41405 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 17 766,66 грн, у тому числі податок на додану вартість - 2 961,11 грн, №41404 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 37 795,00 грн, у тому числі, податок на додану вартість - 6 299,17 грн, №41411 від 14 квітня 2014 року на загальну суму з податком на додану вартість 25 197,50 грн, у тому числі податок на додану вартість - 4 199,58 грн, у яких визначена така ж номенклатура послуг, що й і у додатках до договору (том 1 а.с.147-159).

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 95 709,91 грн, ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП» виписало на адресу позивача податкові накладні(том 1 а.с.160-172).

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки(том 1 а.с.173-176).

Також між ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» як виконавцем та ТОВ «Агенція Еймбюланс», як замовником, укладено договір про виконання робіт/надання послуг №04/11-13 від 04 листопада 2013 року, відповідно до умов якого ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» (виконавець) зобов`язувалося надати послуги, передбачені даним договором, а ТОВ «Агенція Еймбюланс» (Замовник) зобов`язувалося прийняти та оплатити надані послуги/роботи, а саме згідно додатків №1 від 15 листопада 2013 року та №2 від 03 грудня 2013 року передбачалося надання послуг з розміщення рекламних матеріалів з сюжетом ТМ Zelmer у Інтернет мережі (том 1 а.с.177-187).

На підставі вказаного договору між ТОВ «Агенція Еймбюланс» та ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» складено акти здачі-прийняття робіт (виконання послуг) №121618 від 16 грудня 2013 року на загальну суму з податком на додану вартість 59 842,24 грн., у тому числі податок на додану вартість - 9 973,71 грн, №120215 від 02 грудня 2013 року на загальну суму з податком на додану вартість 58 287,89 грн, у тому числі податок на додану вартість - 9 714,65 грн, у яких визначена номенклатура послуг - послуги з розміщення рекламних матеріалів з сюжетом ТМ Zelmer у Інтернет мережі (том 1 а.с.188-189).

На вказані суми податку на додану вартість, яка загалом складає 19 688,36 грн, ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» виписані на адресу позивача податкові накладні (том 1 а.с.190,191).

В якості підтвердження оплати за послуги по вказаному договору позивачем до матеріалів справи залучено банківські виписки (том 1 а.с.192).

Крім цього, позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами надано суду звіти про надання послуг, в яких детально описано суть та відображено зміст наданих послух, а також знімки екрану на підтвердження факту надання рекламних послуг (том 1 а.с.198-251).

Суд вважає, що вищевказані документи підтверджують реальність наданих послуг з вищевказаними договорами.

Доводи контролюючого органу про відсутність трудових ресурсів у контрагентів позивача як на підставу неможливості фактичного здійснення вказаних господарських операцій не свідчить про неможливість залучення орендованих ресурсів.

Посилання контролюючого органу на ту обставину, що акти приймання-передачі не містять деталізованого переліку послуг колегія суддів відхиляє, оскільки зміст та обсяг отриманих послуг відображено у звітах, складених за наслідками їх надання, копії яких містяться в матеріалах справи.

Формальна невідповідність первинних документів встановленим вимогам не може свідчити про безтоварний характер господарських операцій, за умови підтвердження здійснення таких операцій іншими доказами в сукупності.

Окрім того, згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (чинному на момент виникнення спірних правовідносин), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано доказів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо наявності запису про виключення з реєстру контрагентів позивача на момент укладення чи виконання договорів або відсутності у них статусу платника ПДВ.

Посилання контролюючого органу на порушення контрагентами позивача податкового законодавства не приймаються судом до уваги у зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено обов`язку платника податку нести відповідальність за несплату податків продавцями, або за можливу недостовірність відомостей про них.

Крім цього, необхідно зазначити, що і практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України»).

Стосовно наявності господарської мети при отриманні послуг за вищевказаними договорами позивачем надано пояснення, що послуги отримувались з метою виконання своїх господарських зобов`язань перед замовниками.

Враховуючи те, що надання послуг позивачу підтверджене дослідженими в судовому засіданні розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, які були надані відповідачу до перевірки, доведеність подальшого використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивача, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо неправомірного формування податкового кредиту за наслідками таких операцій.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені де складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи на підставі наведених норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем первинні документи підтверджують реальне здійснення господарських операцій між позивачем з його контрагентами: ТОВ «КОМПАНІЯ «ДІОНІС-ГРУП», ТОВ «АЙКОН-АМД», ТОВ «АЛЬФА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «РИББУХМАРКЕТ» у спірний період та наявність господарської мети при їх здійсненні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на отримання податкового кредиту підтверджене належними доказами, а тому висновок відповідача про порушення позивачем вимог пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, не відповідає дійсним обставинам справи.

Перевіряючи висновок податкового органу про порушення позивачем вимог підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізований товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.1 даної статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визначаються на основі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II даного Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» (далі-Закон).

Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (стаття 2).

Частиною другою статті 3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи наведені правові норми, а також встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про що надані позивачем документи підтверджують фактичне придбання позивачем послуг від контрагентів, та дають позивачу право на формування власних податкових зобов`язань за наслідками таких господарських операцій.

Таким чином, наведене свідчить про необхідність визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у місті Києві, як таких, що ґрунтуються на безпідставних висновках акту перевірки.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення не відповідають наведеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05 жовтня 2015 року № та №.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція Еймбюланс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 5819 (п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 36 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.