Справа № 140/3588/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3588/23 пров. № А/857/3433/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Гудима Л.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі №140/3588/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Валюх В.М., місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 10.01.2024),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2) в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 64 від 04.01.2023 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком та виплату пенсії відповідно до Закону № 345-VI;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового підземного стажу періоди з 01.09.2002 по 18.01.2006 навчання за фахом по професії електрослюсар підземний, машиніст підземних установок в Нововолинському вищому професійному училищі, з 27.04.2006 по 02.04.2007 військова служба, з 23.01.2008 по 02.04.2008 навчання за фахом курси по підготовці гірників очисного забою при Нововолинському вищому професійному училищі, з 26.11.2016 по 30.12.2022 період інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійне захворювання, та здійснити перерахунок та виплачувати пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 30.12.2022 відповідно до Закону № 345-VI.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач покликався на те, що він з 22.11.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом.

Позивач, маючи страховий стаж 51 рік 04 місяці 16 днів, з яких 15 років підземного пільгового, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI).

ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення від 04.01.2023 № 64 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_2 », яким відмовило в перерахунку пенсії, оскільки недостатньо страхового стажу.

Позивач вважає таке рішення неправомірним з огляду на те, що повний страховий стаж позивача (в т. ч. навчання, служба в армії, період інвалідності у зв`язку із нещасним випадком) складає 51 рік 4 місяці 16 днів, що є достатнім для призначення такої пенсії.

Вважаючи протиправною таку відмову ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_2 » № НОМЕР_1 від 04 січня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_2 з 30 грудня 2022 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, враховуючи положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, зарахувавши до пільгового стажу періоди з 01 вересня 2002 року по 18 січня 2006 року навчання в Нововолинському вищому професійному училищі, з 27 квітня 2006 року по 02 квітня 2007 військової служби, з 23 січня 2008 року по 02 квітня 2008 року навчання на курсах при Нововолинському вищому професійному училищі та з 26 листопада 2016 року по 30 грудня 2022 року період інвалідності.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати в загальному розмірі 3573 гривні 60 копійок (три тисячі п`ятсот сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач 2, який вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує норми процесуального та матеріального права та підлягає скасуванню.

Свою апеляційну скаргу мотивує зокрема тим, що рішення про відмову №64 від 04.01.2023 в переведенні з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію по інвалідності в розмірі за віком з урахуванням норм ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки страховий стаж ОСОБА_2 складає 22 роки 06 місяців 12 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 09 років.

Просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 22.11.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи, внаслідок трудового каліцтва відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), що підтверджується витягом з пенсійної справи (а. с. 18).

30.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу та заробітної плати, відповідно до вимог Закону № 345-VI у розмірі пенсії за віком (а. с. 48).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_2 » відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відсутній страховий стаж 35 років (а. с. 43).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно із статтею 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Як передбачено абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком мають, зокрема, непрацюючі чоловіки, яким встановлено ІІІ групу інвалідності і страховий стаж яких становить 35 років.

Водночас, абзацом третім частини першої статті 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається, спір між сторонами виник у зв`язку з відмовою в переведенні на пенсію по інвалідності в розмірі за віком, оскільки відсутній страховий стаж 35 років при наявному 22 роки 06 місяців 12 днів, а також не зарахування до пільгового стажу періодів навчання, служба в армії та інвалідності у зв`язку із нещасним випадком.

Так, згідно з абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З трудової книжки ОСОБА_2 (запис № 7) вбачається, що 13.04.2006 позивача було звільнено з посади електрослюсара підземного 3-го розряду з повним робочим днем під землею у зв`язку із призовом до армії (а. с. 8 зворот), а відтак, наявні правові та фактичні підстави для зарахування періоду військової служби з 27.04.2006 по 02.04.2007 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Записами № 10 та № 11 трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджено, що позивач ОСОБА_2 в період з 22.01.2008 по 02.04.2008 проходив курси по підготовці гірників очисного забою при Нововолинському ВПУ, після закінчення яких одразу був переведений гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею (а. с. 8 зворот), а тому зазначений період підвищення кваліфікації позивача необхідно зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно із частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 426/17400/16-а, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17, від 05.11.2020 у справі № 681/1567/17, від 11.07.2022 у справі № 160/6695/21).

З диплому серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 з 01.09.2002 по 18.01.2006 навчався в Нововолинському вищому професійному училищі і здобув професію «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» (а. с. 10, 10 зворот), відповідно до запису № 6 трудової книжки з 01.02.2006 прийнятий на роботу у ВП «шахта № 9 НВ» ДП «Волиньвугілля» електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею (а. с. 8 зворот).

Враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, тому час навчання позивача 01.09.2002 по 18.01.2006 в Нововолинському вищому професійному училищі за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» також підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва/професійного захворювання з 01.11.2017 згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААА № 393637 на період з 22.11.2016 по 30.11.2019, що підтверджується витягом з пенсійної справи (а. с. 18). Відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ № 500515 на повторному огляді 16.11.2021 встановлено 3 групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва на строк до 01.12.2023 (а. с. 14).

Згідно із статтею 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

У відповідності до частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом. Згідно частиною п`ятої статті 56 Закону № 1788-XII час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Такий же порядок зарахування часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання передбачений пунктом четвертим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до якої час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-XII.

Період знаходження позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 26.11.2016 на день звернення по 30.12.2022 (а. с. 66), складає 06 років 01 місяць 05 днів, та за статтею 14 Закону № 1788-XII зараховується до пільгового стажу з урахуванням кратності, оскільки ті гарантії, які передбачені чинним законодавством при застосуванні пільгового трудового стажу, залишаються за особою, яка обіймала відповідні посади передбачені Списком № 1, до того, як відбулося трудове каліцтво або професійне захворювання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі № 185/8991/16-а).

Пунктом 6 частини четвертої статі 10 Закону № 345-VI внесені зміни до Закону № 1058-IV, доповнено частину першу статті 24 Закону № 1058-IV абзацом четвертим такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Судом першої інстанції враховано висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, який вказував на те, що законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-XII.

Оскільки позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично працювати, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що періоди інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 26.11.2016 по день звернення позивача до відповідача 30.12.2022 повинні бути зараховані до пільгового стажу.

З урахуванням спірних періодів поряд із страховим стажем позивача, який відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку є безспірним (51 рік 4 місяці 16 днів) (а. с. 20), виконується умова щодо страхового стажу не менше 35 років для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року (стаття 8 Закону № 345-VI). За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

При вирішенні спору суд вірно врахував, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії рішенням № 64 від 04.01.2023, яке було прийняте ГУ ПФУ в Донецькій області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

За таких обставин справи, які встановлено в ході судового розгляду, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №64 від 04.01.2023 підлягають до задоволення.

Крім того, оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, суд першої інстанції зробив вірний висновок що, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області, якого, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, необхідно зобов`язати здійснити позивачу з 30.12.2022 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (з урахуванням виплачених сум) в розмірі пенсії за віком, враховуючи положення Закону № 1058-IV та статті 8 Закону № 345-VI, зарахувавши до пільгового стажу періоди з 01.09.2002 по 18.01.2006 навчання в Нововолинському вищому професійному училищі, з 27.04.2006 по 02.04.2007 військової служби, з 23.01.2008 по 02.04.2008 навчання на курсах при Нововолинському вищому професійному училищі та з 26.11.2016 по 30.12.2022 період інвалідності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу з 30.12.2022 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (з урахуванням виплачених сум) в розмірі пенсії за віком, враховуючи положення Закону № 1058-IV та статті 8 Закону № 345-VI, зарахувавши до пільгового стажу періоди з 01.09.2002 по 18.01.2006 навчання в Нововолинському вищому професійному училищі, з 27.04.2006 по 02.04.2007 військової служби, з 23.01.2008 по 02.04.2008 навчання на курсах при Нововолинському вищому професійному училищі та з 26.11.2016 по 30.12.2022 період інвалідності.

Крім того, суд першої інстанції вірно, застосовуючи критерії, визначені частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви; обсяг наданих адвокатом послуг), зважаючи на заперечення представника відповідача, на користь ОСОБА_2 стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2024 року у справі № 140/3588/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим