Справа № 160/9849/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/9849/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як законний представник в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №160/9849/23 за позовом ОСОБА_1 , як законний представник в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на боці відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Дмитренко Микола Петрович про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

09.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , терті особи які не заявляють самостійних вимог на боці відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у відмові провести перерахунок грошового забезпечення майору запасу ОСОБА_4 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та у відмові виготовити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 лютого 2023 року, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та положень пункту 4 постанови КМУ 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ від 30.08.2017 р. № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення тощо) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (2102 грн.), на 01 січня 2021 року (2270 грн), на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на 01 січня 2023 року (2684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення майора запасу ОСОБА_4 , за посадою, яку він займав на момент звільнення, станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2022 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та положень пункту 4 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також Процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення тощо) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року у відповідності до вимог п. 1.2 окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 року № 2685.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , як законного представника в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , терті особи які не заявляють самостійних вимог на боці відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неоформлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_4 з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_4 з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року.

22.03.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про встановлення судового контролю, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом п`яти днів надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання у повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі № 160/9849/23;

- враховуючи тривале та навмисне невиконання ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду винести окрему ухвалу, яку направити на адресу Міністра оборони України, а також до органів військової прокуратури для вирішення питання відповідно про притягнення до відповідальності керівника відповідача та відкриття кримінального провадження щодо керівника та посадових осіб відповідача.

Вимоги поданої заяви обґрунтовано тим, що що інформація про оскарження відповідачем даного рішення у заявника відсутня. За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень відсутній факт подачі відповідачем та третіми особами апеляційної скарги. В силу вимог КАС України дане рішення набрало законної сили 27.02.2024 року. Таким чином, в силу статті 129-1 Конституції України, як норми прямої дії, у відповідача з 27.02.2024 року виник беззаперечний обов`язок виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі № 160/9849/23. Станом на день подачі даної заяви виконавчий лист Дніпропетровським окружним адміністративним судом мені не виданий, виконавче провадження не відкривалось. Також, на день подачі даної заяви означене рішення Дніпропетровського окружного адмінсуду ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконано і ніяких заходів для його виконання не вживалось і не вживається. Навпаки, листом від 04.03.2024 року (вих. 613/2278) повідомлено секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що виконати дане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду «не виявляється можливим, оскільки вищезазначене рішення суду не набуло законної сили», що свідчить про умисне невиконання відповідачем рішення суду від 24.01.2024 року по даній справі та надання Уповноваженому з прав людини недостовірної інформації. Оскільки відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили не виконується, і жодної дії до його виконання протягом місяця так і не було вжито, вбачається грубе порушення відповідачем вимог статті 129-1 Конституції України. Тривале ігнорування відповідачем як означеного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повідомлення Уповноваженому з прав людини завідомо недостовірної інформації стосовно причин невиконання рішення суду по даній справі, є повна впевненість у невиконанні відповідачем прийнятого рішення і по цій справі. Таким чином, в ситуації яка склалась, єдиним дієвим засобом для виконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, є встановлення судового контролю за виконанням боржником у повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року. Враховуючі, що боржник мав достатньо часу для виконання у повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року, а також враховуючи, що внаслідок невиконання боржником рішення суду грубо порушуються права дітей, для виконання рішення суду не потрібно вживати дій, які потребують багато часу, то строк подання звіту про виконання судового рішення протягом п`яти днів, є розумним строком. Окрім того, відповідно до вимог статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №160/9849/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , як законний представник в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу від 01.04.2024 та зодовольнити в повному обсязі заяву про встановлення судового контролю.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні.

На користь такого висновку колегії суддів свідчить і те, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може як під час прийняття рішення, так і після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018р. у справі №800/592/17.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі №802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Виконання рішення, винесеного будь - яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів не заперечує право особи звернутися до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України незалежно від того, чи був встановлений судовий контроль за виконанням при прийнятті рішення та при цьому, повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Реалізація такого права можлива лише у випадку належного обґрунтування заявником необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні поданої заяви про встановлення судового контролю в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату після відповідного звернення позивача із заявою та виконавчими листами до органу ДВС, матеріали справи також не містять. Також суд першої інстанції зазначив, що встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Колегія суддів наголошує на тому, що, дійсно, встановлення судового контролю, є правом а не обов`язком суду, однак, задля того, щоб відмовити в його встановленні, суд має перевірити належним чином доводи заявника, викладені в його заяві та навести підстави для висновку про відмову в задоволенні заяви, поданої у порядку ст. 382 КАС України.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, заявник наводив доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили. Проте оцінки вищевказаним обставинам при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За змістом частини 1 ст. 382 КАС України саме суд, який ухвалив судове рішення, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як законний представник в інтересах дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №160/9849/23 - скасувати.

Справу №160/9849/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун