Справа № 465/2136/24
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенанта поліції Малиша Олега Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просить визнати дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП ДПП у Львівській області Національної поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕНА №1231496 від 12.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП незаконними; Визнати постанову серії ЕНА №1231496 від 12.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову посилався на те, що 12.01.2024 інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Малиш О.В. було винесено Постанову серія ЕНА №1231496, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Внаслідок зупинки позивача патрульним було винесено постанову ЕНА 1231496 від 12.01.2024.

Від підписання вищевказаної постанови позивач відмовився, оскільки був не згідним з рішенням інспектора, відповідно копію постанови інспектором позивачу не було вручено. Також копію постанови мені не було надіслано у встановлений законодавством термін. Дану копію постанови позивач отримав лише 07.03.2024 року після скерування інформаційного запиту до Управління патрульної поліції у Львівській області у відділенні Укрпошти про що свідчить відмітка про вручення, накладна №310, тому вважаю строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення не пропущеним.

Факт порушення: 12.01.2024 водій увімкнув світловий показник червоного кольору, не відповідає ДСТУ 3649-2010, та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію, чим порушив п.2.1.б, 2.4, 31.4.3а, 31.4.3 ґ.

Разом з тим, автомобіль VOLKSWAGEN CC SPORT д.н.з. НОМЕР_1 пройшов сертифікацію в ТЗОВ "Центр Авто" відповідно до наказу Мінінфраструктури України Ne10 від 13.01.2017 року, Атестат про Акредитацію НААУ Nе 10320 від 16.11.2021 року, та отримав сертифікат якості у територіальному сервісному центрі МВС по вул. Данила Апостола, 11, м. Львів.

У пункті 52 сертифікату визнано, що пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів. Ніяких змін щодо конструкції транспортного засобу, що порушують вимоги Наказу Міністерства Інфраструктури України Nе521 від 17.08.2012 та наказу Наказу Міністерства Інфраструктури України Nе408 від 18.11.2016 позивачем не вносились.

У відповідності до п. 31.4.3а ПДР України, на який посилається інспектор - забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо колір зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, а не вимогам ДСТУ 3649-2010.

Висновок поліцейського стосовно порушення ч.2 ст. 122 вважаю необґрунтованим, так як позивач не використовував зовнішні освітлювальні прилади, які не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Виданий сертифікат, перевірка автомобіля в сервісному центрі МВС та технічна документація завода-виробника це підтверджують.

Крім того, Україна підписала Женевську конвенцію, ратифікувавши її на всій території країни, додатком до якої є, зокрема, правила ЄЕК ООН Nе48-02, які допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору.

Державним стандартом України ДСТУ UN/EСE R48-02:2002 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації» (Правила ЕЄК ОН N48-02:2001, IDT) регламентовано кольори вогнів автомобіля. Згідно з підрозділом 5.15 вказаного державного стандарту (з наступними доповненнями) засоби освітлення та світлової сигналізації повинні мати колір: ліхтар заднього ходу - білий; покажчик повороту авто жовтий, позаду допускається червоний; аварійний сигнал авто жовтий, позаду допускається червоний; стоп-сигнал -- червоний; задній габаритний ліхтар - червоний; задня протитуманна фара - червоний; стоянковий вогонь - червоний позаду.

Окрім цього, згідно сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, виданий ТЗОВ «ЦЕНТР АВТО», згідно якого належний транспортний засіб позивачу VOLKSWAGEN CC SPORT, може бути зареєстрований і/або допущено до участі у дорожньому русі без подальших процедур затвердження, встановлені пристрої освітлення та світової сигналізації відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів.

Таким чином, позивач вважає, що постанова серії ЕНА №1231496 від 12.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням прав позивача та норм чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, складною з грубими порушеннями вимог та згідно із п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вище викладеним позивач і був змушений звернутися до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 25.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

Надано позивачу строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

19.04.2024 року на адресу суду від позивача по справі надійшла квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенанта поліції Малиша Олега Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Залучено до участі в адміністративній справі Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19) в якості співвідповідача.

Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні

Позивач в судове засідання не з`явився, 22.05.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позивач посилається на те, що його ТЗ пройшов сертифікацію і відповідає вимогам стандартів, однак, це не означає, що позивач не міг змінити колір світлових покажчиків повороту після постанови авто на облік. Відповідно до п.п. 2.1 а), б), ґ) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс ОСЦПВВН ТЗ та відповідно до п. 2.4 ПДР пред`явити ці документи на вимогу працівника поліції. Громадянин ОСОБА_1 проігнорував цю вимогу та не пред`явив ці документи.

Своїми діями позивач показав, що він ігнорує законність на території України. Винесена постанова на ОСОБА_1 є необхідна та достатня для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного дотримання законів України.

У зв`язку з викладеним, просив суд залишити позов ОСОБА_1 без задоволення, а також просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.01.2024 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 прийнято постанову серії ЕНА № 1231496 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 31.4.3.ґ. ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно з постановою серії ЕНА № 1231496, 12.01.2024 о 21 год. 31 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen СС Sport д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові, вул. Кульпарківська, 153 водій увімкнув світловий показчик повороту червоного кольору, що не відповідає ДСТУ 3649:2010 та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію, чим порушив п. 2.1б, 2.4, 31.4.3а. Правопорушення зафіксоване на нагрудний відеореєстратор 470487, чим порушив п.31.4.3.ґ ПДР керував ТЗ з зовнішніми світловими приладами на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306(із змінами та доповненнями).

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.а ґ ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання. (п. 31.4.3 ПДР України).

Водночас, Державним стандартом України ДСТУ UN/ECE R48-02:2002 «Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації» (Правила ЕЄК ОН N48-02:2001, ІDТ) регламентовано кольори вогнів автомобіля.

Так, згідно з підрозділом 5.15 вказаного державного стандарту (з наступними доповненнями) засоби освітлення та світлової сигналізації повинні мати колір: ліхтар заднього ходу - білий; покажчик повороту авто жовтий, позаду допускається червоний; аварійний сигнал авто жовтий, позаду допускається червоний; стоп-сигнал - червоний; задній габаритний ліхтар - червоний; задня протитуманна фара - червоний; стоянковий вогонь - червоний позаду.

Отже, в даному випадку, Державним стандартом України передбачена можливість наявності заднього показчика поворотів червоного кольору.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує приписи ст. 34 Закону України "Про дорожній рух", відповідно до яких державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388(далі Порядок).

Відповідно до п. 10 Порядку, перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

Отже, зі змісту наведених положень вбачається, що не допускаються до державної реєстрації автомобілі, які не відповідають умовам відповідності конструкції і технічного стану певної марки транспортних засобів та їх складових частини, що мають ідентифікаційній номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів.

Таким чином, факт первинної реєстрації транспортного засобу свідчить, що станом на 02.06.2022 вказаний автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Будь-яких доказів порушення ПДР відповідачами надано не було.

Також в постанові ЕНА №1231496 від 12.01.2024 року вказано, що позивач не пред`явив свідоцтво про реєстрацію ТЗ, чим порушив п.2.1.б ПДР.

Відповідно до пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.1. ПДР Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN CC SPORT д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , з якого вбачається що перша реєстрація авто була 02.06.2022 року.

Доказів того, що позивач не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу матеріали справи не містять.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за відсутності зафіксованого факту події правопорушення, не є беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, оскільки постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року у справі № 712/12830/16-а.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб`єктом владних повноважень УПП у Львівській області, ні його службовою особою інспектором не надано до суду ніяких доказів по справі, що підтверджують їх позицію в порядку ч.2 ст. 77 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаній частині позову.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та позовної вимоги про визнання дій інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП ДПП у Львівській області Національної поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕНА №1231496 від 12.01.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП незаконними, оскільки вказане не передбачено вимогами ч.3 ст.286 КАС України.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ч. 4 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенанта поліції Малиша Олега Володимировича, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1231496 від 12.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

У задоволенні позову в частині визнання протиправною постанови та визнання дій незаконними - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор взводу №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції лейтенант поліції Малиш Олег Володимирович, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, б. 19.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

.

Cуддя Мартьянова С.М.