Справа № 320/15979/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Мельничука В.П., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 05.06.2003 по 06.01.2012 у товаристві з обмеженою відповідальністю «Київпідзембуд», де пільговий стаж складає 8 років 02 місяці 05 днів;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.07.2022 за №52, яким відмовлено в призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву від 19.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 05.06.2003 по 06.01.2012 у товаристві з обмеженою відповідальністю «Київпідзембуд» де пільговий стаж складає 8 років 02 місяці 05 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV, та виплатити її починаючи з дня звернення - з 19.07.2022.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Солом`янським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 24.10.2012. Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

19.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Солом`янський район м. Києва, відділ №9) з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані наступні документи: засвідчена копія трудової книжки, довідки з місця роботи, накази, що підтверджують наявність у нього необхідного пільгового стажу на підземних роботах.

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Листом від 12.08.2022 № 2600-0212-8/99304 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.07.2022 за № 52 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, пославшись на наступні підстави: «На підставі документів, які відповідають вимогам законодавства та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж на момент звернення складає 31 рік 6 місяців 27 днів, пільговий стаж по Списку №1 складає 10 місяців 21день. За результатами розгляду документів до страхового стажу зараховано всі періоди, до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно пільгової довідки від 03.02.2020 №5/20 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку ( відсутній третій підпис відповідальної особи)».

Не погоджуючись з вказаним рішенням пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії, вважаючи його такими, що порушує права та інтереси, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що належним чином оформленими документами підтверджується його право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до приписів ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Наведені положення ст.114 Закону №1058-IV кореспондуються із приписам статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач у періоди:

- з 11.01.1994 по 10.08.2000 - працював на посаді комерційного директора ООО «Оникс Сервис»;

- з 01.09.2000 по 05.09.2002 - на посаді менеджера ПП «Марілон»;

- з 13.11.2002 по 06.01.2012 - на посадах (бетонник 3 розряду; прокладчик 4/5 розряду на підземних роботах з повним робочим днем) ООО «Київпідзембуд»;

- з 10.01.2012 по 01.10.2013 - на посаді прохідник 5 розряду на підземних роботах з повним робочим днем;

- з 17.08.2016 по 10.04.2017 - на посаді прохідник 6 розряду ТОВ «ЛВК-Україна»;

- з 17.07.2017 по 21.05.2018 - на посаді інженер-будівельник виробничого відділу ТОВ «КВК-Україна»;

- з 08.06.2018 по 01.02.2019 - на посаді інженера-будівельника виробничого відділу ТОВ «СВР Технологія»;

- з 03.12.2021 - на посаді прохідник 6 розряду ТОВ «Укргранд-Капітал».

Згідно зі ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII - основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

У свою чергу, відповідно до п.20 Порядку №637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується його робота повний робочий день під землею у період з 05.06.2003 по 06.01.2012 на посадах «бетоняр» та «прохідник».

Відповідно до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (чинних на момент роботи позивача), до Списку №1 віднесені працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Також, у позиції № 1, 2а Розділу 2 наявні посади «бетоняр» та «прохідник».

Відповідно до довідки форми ОК-5 вбачається, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах прохідником у ТОВ «Київпідзембуд», за період з 05.06.2003 по 06.01.2012.

За встановлених обставин в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача на посадах «бетоняр» та «прохідник» мають бути зараховані до стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Колегія суддів наголошує, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17 та від 31.03.2020 у справі №446/656/17.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення із заявою про призначення спірної пенсії загальний пільговий стаж роботи позивача за Списком №1 становив більше 10 років, вік - 54 роки, страховий стаж - 31 рік 6 місяців 21 день, чого, з урахуванням положень абз. 3 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, достатньо для отримання права на призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Мельничук В.П.

Швед Е.Ю.