Справа № 420/9607/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9607/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації після поранення у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмірі 145460 грн.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за період лікування та реабілітації після поранення з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмiрi 145460 грн.

Ухвалою від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022. З цього часу позивач перебував на лікуванні та реабілітації після поранення. Довідкою гарнізонною військово-лікарською комісії № 5352 від 24.10.2022 підтверджено причинний зв`язок між отриманням поранення 07.09.2022 з проходженням військової служби, поранення віднесено до легких. 09.12.2022 позивач повернувся до військової частини для продовження проходження військової служби. 21.12.2022 знову одержав бойове поранення, вогнепальне осколкове поранення середньої третини лівого плеча, перелом п`ятого пальця правої стопи. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 1011 від 24.02.2023. За довідками гарнізонної військово-лікарською комісії № 324 від 30.12.2022 та за № 959 від 26.01.2023 вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого плеча, перелом правої великогомілкової кістки, консолідуючого перелому V пальця правої стопи з тимчасовим порушенням функції, отримане 21.12.2022, пов`язане з проходженням військової служби, надано 30 днів відпустки. Позивач зазначає, що поранення віднесено до тяжких травм. На час воєнного стану військовослужбовці, які у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після поранення або на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, отримують 100 тис. грн. на місяць, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого. Позивач стверджує, що не отримав додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період реабілітації (листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року). Також в позові вказано, що у грудні 2022р. позивач отримав грошову винагороду у розмірі 52677 грн., у січні 2023 - 88735 грн., у лютому 2023 р. - 43358,12 грн., у березні 2023 - 69770 грн. Отже, додаткова грошова винагорода склала тільки по 30 тис. грн. щомісячно, тобто не в розмірі, яка виплачується з причин поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини. Позивач вважає, що за період лікування та реабілітації у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період листопад 2022 року по лютий 2023 йому не доплатили 145460 грн. На звернення до безпосереднього командира щодо питання виплат додаткової грошової допомоги у розмірі 100 тис. грн. за період лікування та реабілітації позитивної відповіді не отримав.

26.05.2023 до суду військовою частиною НОМЕР_1 наданий відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнаються в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. Зазначає, що для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори: стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, або часу лікування, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому. Військова частина НОМЕР_1 виплачувала позивачу належне останньому грошове забезпечення, в тому числі додаткову грошову винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно, що підтверджується карткою особового рахунку. Крім того, військовою частиною виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн. у січні 2023 року (за грудень 2022 року), у березні (за лютий 2023 року). За результатами службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 № 1152, бойове травмування старшого солдата ОСОБА_1 визнано таким, що настало через артилерійський обстріл противника, 07.09.2022 при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. На підставі вказаного наказу військової частиною НОМЕР_1 видано довідку про обставини травми від 20.10.2022 № 6210. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 поранення позивача на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Період з 26 жовтня по 24 листопада 2022 (загальний строк 30 днів) не має враховуватись при виплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., з огляду на знаходження позивача у відпустці після легкого поранення та в силу положень абзацу 4 пункту 1 Постанови та пункту 7 Доручення.

Позивач був звільнений від військової служби з 28.10.2022 по 04.11.2022 на підставі довідки № 456 про тимчасову непрацездатність військовослужбовця, співробітника МВС України від 04.11.2022 року, виданої КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради. У вказаний період позивач проходив амбулаторне лікування, а не стаціонарне. Крім того, з 21.11.2022 по 09.12.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради відповідно до виписки з історії хвороби № 2825/774 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2022 № 312. З огляду на знаходження позивача у відпустці по легкому пораненню у відповідача відсутні підстави для виплати за вищевказані періоди додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. в силу положень абзацу 4 пункту 1 Постанови та пункту 7 Доручення.

21.12.2022 позивач отримує ще одне поранення, яке за результатами службового розслідування, визнано таким, що настало через артилерійський обстріл противника, при безпосередній участі у бойових діях, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.12.2022 № 324, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. День поранення (21.12.2022) включили до оплати за безпосередню участь. За період лікування 9 днів після отримання поранення, період відпустки за станом здоров`я з 31.12.2022 по 29.01.2023, відпустки за станом здоров`я з 31.01.2023 по 25.02.2023 позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода до 100тис. грн. Позивачем не обгрунтовано суму додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації після поранення з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмірі 145460 грн.

05.06.2023 позивач надав відповідь на відзив, в якій вказує, що 25.01.2023 відповідно до наказу МОУ № 44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затверджено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260, а саме відповідно до п. 10 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Тобто умову виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень для військовослужбовців, що перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення включено тільки з 25.01.2023. Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, зміни щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень для осіб що перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення не можуть бути застосовані до періоду перебування позивача у відпустці після поранення у період з 26 жовтня по 24 листопада 2022 (загальний строк 30 днів) та має враховуватись при виплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., не зважаючи на ступень тяжкості поранення. Вказує про недостовірність інформації, що збільшена винагорода у розмірі 100 тис. грн. виплачувалась військовою частиною у березні (за лютий) 2023 року. З виписки по картці вбачається, що у березні надходження були у розмірі 20391,27 грн. та 3166,08 грн.

У запереченнях, поданих до суду 13.06.2023, Військова частина НОМЕР_1 звертає увагу суду на те, що фактичні обставини відносяться до періоду жовтня 2022 року, тому положення Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 від 07.06.2018 щодо виплати додаткової грошової винагороди до 100 тис. грн. застосовуються з 01.02.2023. До 01.02.2023 правовідносини щодо порядку і умов виплати додаткової винагороди в ЗСУ, в тому числі на дату виникнення спірних правовідносин, врегулювано було окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, а не Порядком. Натомість у пункті 7 Доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Таким чином, для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори: стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, тобто пропорційно часу лікування, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому.

Ухвалою від 05.01.2024 суд витребував у сторін додаткові докази.

Що стосується клопотання представника відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні, то суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Як вбачається з позовної заяви предметом розглядом даної справи є ненарахування та невиплата військової частиною додаткової грошової винагороди до 100 тис. грн. за період лікування та відпустки після отримання позивачем травм, які пов`язані з захистом Батьківщини. Дані позовні вимоги є вимогами немайнового характеру. Доказів того, що обставини даної справи є складними, потребують додаткових пояснень чи спеціальних знань, тому вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання, заслуховування усних пояснень представників сторін для повного та всебічного встановлення її обставин, немає. Таким чином, суд не убачає підстав та необхідності переходити для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, тому з урахуванням заперечень позивача, воєнного стану, повітряних тривог, відключення електропостачання, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суд залишає без задоволення.

Розглядом матеріалів справи суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною НОМЕР_1 надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022.

На лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , старший солдат ОСОБА_1 вибув з 07.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2022 № 236. З 08.09.2022 переведений та продовжував лікування у КНГІ "Южненська міська лікарня" на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2022 № 238. Повернувся з лікування з 22.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 251 від 22.09.2022 .

Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 28.09.2022 № 257 позивач вибув на лікування до КНІП "Одеська обласна клінічна лікарня", місто Одеса, з якого повернувся 21.10.2022.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно- поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 стан після операції 29.09.2022 видалення стороннього тіла передньої грудної стінки з привод вогнепального осколкового сліпого поранення (07.09.2022) м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки. Лівої кисті з вогнепальним переломом нігтьової фаланги ІІІ пальця, поранення позивача пов`язане з проходженням військової служби, на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Потребує відпустки на 30 календарних днів.

На підставі цього, позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 26 жовтня по 24 листопада 2022), відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 25.10.2022 № 284.

З огляду на те, що поранення було визнано легким, додаткова грошова винагорода збільшена до 100 тис. грн. за період перебуванні у відпустці йому не виплачувалась. Виплачена додаткова грошова винагорода 30000 грн.

Під час знаходження у відпустці позивач вибув на лікування з 28.10.2022 по 04.11.2022, що підтверджується довідкою № 456 про тимчасову непрацездатність від 04.11.2022 КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради та випискою з історії хвороби № 2825/774, в якій вказано, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні за наслідками перенесеної міно-вибухової травми 07.09.2022.

З 21.11.2022 по 09.12.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради відповідно до виписки з історії хвороби № 2825/774 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2022 № 312.

Повернувся з лікування з КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" до військової частини для продовження проходження військової служби 09.12.2022, про що було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.12.2022 № 332.

За листопад 2022 року позивачу було виплачено 52677 грн. 01 коп. грошового забезпечення, в тому числі посадовий оклад 2820 грн., оклад за військовим званням - 600 грн.,надбавка за особливі умови проходження служби - 2223 грн., премія 7811 грн. 40 коп., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових проблем 8600 грн.,1424 грн. 80 коп. індексації, 30000 грн. додаткової грошової винагороди, усього 53479 грн. 20 коп., а з урахуванням військового збору 802 грн. 19 коп. до виплати сума склала 52677 грн. 01 коп.

За період з 01.12.2022 по 10.12.2022 позивачу була нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода в розмірі 30000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часму проходження служби (наказ № 15 від 02.01.2023).

За період з 11.12.2022 по 21.12.2022 позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі 24838 грн. 71 коп. (виходячи з розрахунку 100 тис. грн. на місяць за безпосередню участь в бойових діях).

21.12.2022 позивач одержав бойове поранення, вогнепальне осколкове поранення середньої третини лівого плеча, перелом п`ятого пальця правої стопи. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 1011 від 24.02.2023 року.

Позивач вибув на лікування до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.12.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2022 № 344. Період лікування безпосередньо після отримання поранення становить з 21.12.2022 по 30.12.2022 року включно.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.12.2022 № 324, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. Визначено, що поранення пов`язане з проходженням військової служби. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

За грудень 2022 року позивачу нараховано 90086 грн. 52 коп. грошового забезпечення, в тому числі нараховано 75161 грн. 29 коп. додаткової грошової винагороди (виходячи з розрахунку 30000 грн. додаткової грошової винагороди + 24838 грн. 71 коп. (за період участі в бойових діях 11.12.-21.12.2022) + 20322 грн. 58 коп. за 9 днів лікування 22.12.2022 по 30.12.2022= 75161 грн. 29 коп. ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2022 № 352 позивачу була надана відпустка за станом здоров`я з 31.12.2022 по 29.01.2023 , відпустка склала 30 календарних днів.

За січень 2023 року грошове забезпечення позивачу склало до нарахування 44018 грн. 40 коп. ( в тому числі 30000 грн. додаткової грошової винагороди), до виплати 43358 грн. 12 коп. (за мінусом військового збору 660 грн. 28 коп.)

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 26.01.2023 № 959, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача визнано пов`язаним з проходженням військової служби, відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

30.01.2023 позивач повернувся до військової частини та йому надана відпустка за станом здоров`я з 31.01.2023 по 25.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 32. Повернувся з лікування 26.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 60 від 27.02.2023 року. Відпустка склала 26 календарних дня.

За січень 2023р. позивачу виплачено 43358 грн. 12 коп. грошового забезпечення, в тому числі 30000 грн. додаткової грошової винагороди.

За лютий 2023р. позивачу виплачено - 23557 грн. 35 коп. грошового забезпечення, в тому числі 3214 грн. 29 коп. додаткової грошової винагороди, збільшеної до 30тис. грн.

В подальшому позивач звільнений зі служби 09.03.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2023 року № 71. Виплачено 46212 грн. 99 коп. грошового забезпечення, в тому числі 8709 грн. 68 коп. додаткової грошової винагороди (до 30тис. грн.)

Позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період реабілітації (листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до, ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі, також - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).

Військовослужбовцям не нараховується та не виплачується допомога за лікарняними, натомість за ними на час хвороби зберігається грошове забезпечення та передбачено додаткову винагороду на час воєнного стану.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). (п.8 розділу 1 Порядку № 260).

Виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток. Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (п.9 р. 1 Порядку № 260).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі, також - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з абзацом 4 пункту 1 Постанови № 168 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, аналогічна норма наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 була включена до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердж. наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, тому починаючи з 31.01.2023 , відповідно до пункту 10 Розділу XXXIV у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Також приписами пункту 11 Розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до підпункту 24, пункту 10, Положення про Міністерство оборони України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (зі змінами), міністр оборони України дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.

Відповідно до підпункту 81, 82, пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (зі змінами), Міноборони відповідно до покладених на нього завдань:

- здійснює заходи, спрямовані на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям, членам їх сімей та працівникам Збройних Сил, особам, звільненим у запас або відставку, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби або потрапили в полон у ході бойових дій (війни) чи під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

здійснює відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців, резервістів Збройних Сил, військовозобов`язаних, призваних на збори, членів їх сімей та працівників Збройних Сил.

Так, порядок і умови виплати додаткової винагороди в Збройних силах України станом на дату виникнення спірних правовідносин було врегулювано окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Доручення). Відповідно до пункту 7 Доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплата винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.

Таким чином, для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори:

- стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини;

- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, тобто пропорційно часу лікування, відпустки, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому.

Відповідач не заперечує тієї обставини, що за період перебування позивача у відпустці з 26.10.2022 по 24.11.2022, за період лікування з 28.10.2022 по 04.11.2022 в КНП «Татарбунарська багатопрофільна лікарня», за період з 21.11.2022 по 09.12.2022 стаціонарного лікування в хірургічному відділенні після поранення, за період відпустки з 31.01.2023 по 25.02.2023 додаткова грошова винагорода до 100 тис. грн. позивачу не виплачувалась

Невиплату відповідач пояснює тим, що відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 поранення позивача 07.09.2022 на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Крім того, в довідці ВЛК зазначено, що поранення пов`язане з проходженням військової служби ( а не із захистом Батьківщини).

Суд вважає обгрунтованими доводи відповідача про те, що вказана додаткова винагорода до 100 тис. грн. не була виплачена у період знаходження у відпустці з 26.10.2022 по 24.11.2022, оскільки відпустка була надана у зв`язку з травмою, яка визнана легкою довідкою ВЛК № 5352 від 24.10.2022, отже були відсутні підстави для виплати, які передбачені постановою КМУ № 168 та окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 . Тяжкість отриманого поранення є однією з обовязкових умов для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн. Що стосується не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 28.10.2022 по 04.11.2022 на підставі довідки № 456 про тимчасову непрацездатність військовослужбовця, співробітника МВС України від 04.11.2022 року, виданої КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради, то у довідці ВЛК № 5352 від 24.10.2022 відсутня така умова для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди як причинний зв`язок поранення 07.09.2022 з захистом Батьківщини. Зазначено, що поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Суд допускає, що такий висновок ВЛК може бути помилковим та був наслідком ненадання комісії довідки командира про обставини поранення на момент проведення медичного огляду 24.10.2022. Разом з тим, саме довідка ВЛК є основним документом, з якого виникає обов`язок військової частини для прийняття рішення командиром щодо виплати винагороди у розмірі 100000 грн. за час лікування.

Жодних документів, які б підтверджували інформацію про проходження лікування амбулаторно, матеріали справи не містять і відповідачем не надано, тому посилання відповідача на те, що лікування позивач проходив амбулаторно не приймаються до уваги.

Так само за період 21.11.2022 по 09.12.2022 знаходження на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради позивачу не була нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода через відсутність в довідці ВЛК № 5352 від 24.10.2022 умова для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди як-то причинний зв`язок поранення 07.09.2022 з захистом Батьківщини. Зазначено, що поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

21.12.2022 позивач отримує ще одне поранення. Додаткова грошова винагорода до 100 тис. грн. була виплачена за день поранення 21.12.2022 та за період лікування 22.12.2022 по 30.12.2022 .

За період відпустки з 31.01.2023 по 25.02.2023 додаткова грошова винагорода до 100 тис. грн. позивачу не виплачувалась.

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 26.01.2023 № 959, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача визнано пов`язаним з проходженням військової служби, відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я . У довідці ВЛК вказано, що на день огляду 26.01.2023 не була надана довідка командира про обставини поранення.

Така довідка була видана військовою частиною пізніше за № 1011 від 24.02.2023 про те, що поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Але будь-яких змін до вже виданої довідки ВЛК не вносилось, за отриманням нової довідки ВЛК із зазначенням того, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини, позивач не звертався. На підставі викладеного, суд вважає, що більш за все через відсутність на час медичних оглядів позивача відповідних довідок командира військової частини про обставини поранення, ВЛК не було зазначено, що поранення пов`язані із захистом Батьківщини.

А для включення до наказів командира про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори:

1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини;

2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402). Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України , учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання , компонентами ракетного палива , джерелами електромагнітних полів , лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України ; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402).

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Позивач не оскаржив висновки ВЛК до ВЛК регіону або до ЦВЛК, де можна було просити провести повторний медичний огляд або контрольний огляд щодо тяжкості травм, та їх пов`язаність із захистом Батьківщини, або до суду. Тому в межах розгляду даної справи суд не дає оцінку законності вказаних довідок ВЛК, оскільки ВЛК не є відповідачем у справі.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.