Справа № 280/5206/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

10 червня 2024 року Справа № 280/5206/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий Ігор Вікторович, перевіривши матеріали адміністративного позову

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕНЗОР» (вул. Південне шосе, буд.57, оф. 36, м. Запоріжжя, 69032; )

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Саксаганського, буд.110, м.Київ, 01032; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

та на виконання вимог ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕНЗОР» (далі позивач) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича в частині невжиття заходів примусового виконання судового наказу №908/366/24 від 19.02.2024, виданого Господарським судом Запорізької області в межах зведеного виконавчого провадження №74403832;

- зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича в межах зведеного виконавчого провадження №74403832:

здійснити запит щодо наявності у Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДПОУ ВП: 19355965) банківських рахунків та винести постанову про арешт коштів, якою накласти арешти на кошти Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДПОУ ВП: 19355965) у національній та іноземній валютах, інші цінності у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових;

- не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів у всі банківські установи в яких відкриті Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДПОУ ВП: 19355965) рахунки;

- провести перевірку майнового стану Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДПОУ ВП: 19355965) і у разі виявлення майна, описати, накласти арешт, вилучити та в подальшому реалізувати;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160,161,172 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 160,161 КАС України, з огляду на наступне:

1. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

До позовної заяви не додано документів, що посвідчують правовий статус позивача як юридичної особи (статутні документи позивача та/або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

2. Згідно вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позовна заява не містить інформації стосовно наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

3. Пункт 5 частини 5 статті 160 КАС України передбачає, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (приватних виконавців), щодо яких встановлено інший порядок судового оскарження.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеною нормою КАС України, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно із ч. 1 ст.74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому ч.2 ст. 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича в частині невжиття заходів примусового виконання судового наказу №908/366/24 від 19.02.2024, виданого Господарським судом Запорізької області в межах зведеного виконавчого провадження №74403832.

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За правилами частини 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Так, в обґрунтування наявності підстав для звернення до суду в порядку визначеному статтею 287 КАС України, позивачем зокрема зазначено, що починаючи з 10.04.2024 виконавче провадження №74614791 перебуває в складі зведеного виконавчого провадження №74403832 у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Вирішуючи питання про вплив зазначеної обставини на визначення юрисдикції спору, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 05 червня 2019 року у справі № 911/100/18. У вказаному судовому рішенні зазначено, що законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.04.2024 у справі №640/15456/21 (адміністративне провадження № К/9901/43920/21) у якій зокрема зазначено: «у рамках зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2 об`єднано виконання виключно наказів, виданих Господарським судом міста Києва на підставі судових рішень у справах № 910/21454/17, № 910/7252/17 та № 910/20947/17, що ухвалені за правилами господарського судочинства, а тому факт об`єднання виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 не впливає на застосування загального правила, передбаченого частиною 1 статті 74 КАС України, частиною 1 статті 339, статті 340 Господарського процесуального кодексу України, щодо можливості оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби саме до суду, який видав виконавчий документ».

З огляду на вищенаведене, суд констатує, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження наведених позивачем обставин щодо об`єднання в складі зведеного виконавчого провадження №74403832 виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Вказане, у свою чергу, не дає змогу суду встановити, що спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід залишити без руху.

Згідно ч.3 ст.169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕНЗОР» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- документи що посвідчують правовий статус позивача як юридичної особи (статутні документи позивача та/або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);

- оформлену відповідно до КАС України позовну заяву з зазначенням інформації стосовно наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме об`єднання в складі зведеного виконавчого провадження №74403832 виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Зазначені документи повинні бути надані суду у визначений строк у двох примірниках суду та для направлення відповідачу супровідним листом з посиланням на номер справи.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Копію ухвали направити позивачу та представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Садовий