Справа № 420/10181/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
06 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним дії П`ятого апеляційного адміністративного суду щодо винесення наказу від 19 лютого 2024 року №66-ос/а щодо встановлення надбавки за вислугу років на державній службі начальнику відділу державних закупівель та матеріально-технічного забезпечення управління державних закупівель та комплексного обслуговування будівлі Пятого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 на 2024 рік (з 01 січня 2024 року) та скасувати наказ П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року №66-ос/а;
- зобов`язати П`ятий апеляційний адміністративний суд здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби;
- відповідно до п.2 частини 1 статті 371 КАС України допустити до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та сплати надбавки за вислугу років за один місяць.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність витребування додаткових доказів задля забезпечення реалізації принципу офіційного з`ясування обставин справи.
Як вбачається із справи, передумовою виникнення цього спору слугувало, зокрема, те, що відповідач установив позивачу на 2024 рік надбавку за вислугу років в розмірі, який визначений не статтею 52 Закону України «Про державну службу», а пунктом 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
У той же час, в пункті 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України. Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Абзацом 4 пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» установлено, що норми Закону України «Про державну службу» щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Цей Закон набрав чинність з 1 січня 2024 року.
Отже, пункт 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» застосовується тими державними органами, які провели класифікацію посад державної служби.
У даному випадку наявні матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем як державним органом проведено класифікацію посад державної служби.
Натомість обставини того, чи провів відповідач класифікацію посад державної служби, є важливими для вирішення цього спору.
Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
За приписами ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Частиною 6 ст.80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
За таких обставин, суд вважає за необхідне витребувати з П`ятого апеляційного адміністративного суду документи, що стали підставою для прийняття наказу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 № 66-ос/а, у тому числі й відомості з підтвердженими документами щодо проведення на 2024 рік Класифікації посад державної служби.
Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.
Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи.
При цьому, ця норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На другій стадії процесу правозастосування при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено є прогалина в законодавстві.
Способи ж подолання прогалин це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.
Вказане знайшло своє відображення у ч. 6 ст. 7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Отже, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне зупинити провадження в адміністративній справі на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України з метою надання витребуваних документів.
Керуючись ст.ст. 79, 80, 81, 236, 248 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Витребувати у П`ятого апеляційного адміністративного суду завірені належним чином копії документів, на підставі яких прийнятий наказ П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 № 66-ос/а, у тому числі й відомості з підтвердженими документами щодо проведення П`ятим апеляційним адміністративним судом на 2024 рік Класифікації посад державної служби.
Зобов`язати П`ятий апеляційний адміністративний суд надати витребувані документи до суду протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.
У разі не можливості подати витребувані докази у встановлений строк, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.
Зупинити провадження у справі до надання П`ятим апеляційним адміністративним судом витребуваних документів.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.