Справа № 308/4488/24
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4488/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської областів складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

з участю секретаря судових засідань Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, третя особа служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту управління поліції України про скасування постанови по справі про адімінстративне правопорушення, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА 1527214 від 26.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 1 020,00 гривень; провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що зі змісту вищезазначеної оскаржуваної постанови випливає, що 26.02.2024 року о 12:13 год. на автомобільній дорозі державного значення М-06 «Київ-Чоп» на км 785+900 позивачем, як посадовою особою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, не вжито заходів щодо ліквідації ями 1,5 м., 0,7м. глибиною 16 см. на проїзній частині дороги, не огороджено, не позначено дорожніми знаками, чим порушено п.1.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 140 КУпАП. Згідно цієї постанови до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи, .

Так стороною позивача наголошено, що суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч.1 ст.140 КУпАП, можуть бути посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Реалізуючи повноваження Служби щодо передачі права на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Закарпатської області, утримання ділянки автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 «Київ-Чоп» на км 785+900 та забезпечення умов безпеки руху на ній здійснюється в межах експлуатаційного утримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77» відповідно до умов Договору №36 від 15.12.2022 року на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку 16, загальною протяжністю 67,8 км.

ТОВ «ШІБУ-77» згідно зазначеного договору здійснює своїми силами і засобами на власний ризик експлуатаційне утримання даних автомобільних доріг загального користування державного значення (п.1.1. укладеного договору).

Згідно п. 1.3 Договору, послуги надаються відповідно до діючих норм і правил.

Відповідно до п. 1.5. укладеного договору, Виконавець приймає на себе зобов`язання на надання послуг із експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення (згідно переліку) у Закарпатській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

На період дії договору та протягом гарантійного періоду, Виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» та норми Глави 82 Цивільного кодексу України в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральноі) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущених з вини Виконавця. У разі заподіяння збитків користувачами автомобільних доріг, внаслідок пошкодження (знищення) складових автомобільних доріг, Виконавець зобов`язаний забезпечити оперативне надання Замовнику інформації та документів, необхідних для відшкодування збитків з винних осіб (п. 1.6 укладених договорів).

Таким чином. Служба виконує виключно функції Замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових та зокрема не володіє необхі ттиими матеріально-технічними ресурсами.

З наведеного слідує, що відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху на час надання послуг за Договором, покладається на виконавця, який зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Закарпатській області.

Разом з тим, Служба неодноразово зверталась до ТОВ «ШБУ-77» з листами-вимогами щодо ліквідації в найкоротший термін аварійної ямково сті на ділянці дороги М-06 Київ-Чоп, зазначаючи, що стан автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп жахливий і з кожним днем лише погіршується.

Позивач звертає увагу суду на те, що недоліки дорожнього покриття були виявлені Службою до складання оскаржуваної Постанови про накладення адміністративного стягнення, а реагування з моменту виявлення аварійності Службою було невідкладним.

Не можна залишити поза увагою той факт, що мною ніби порушено 1.5 ПДР України, яким визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В даному випадку. Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами Факт порушення ним ПДР України. Сам факт фіксації наявності тта певній ділянці дороги ями жодним чином не доводить вину позивача у порушенні п.1.5 ПДР України.

Адже, аналіз завдань і обов`язків, які покладаються на заступника начальника з експлуатаційного утримання та безпеки автомобільних доріг Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області відповідно до Посадової інструкції, а також сфера моєї відповідальності не дає жодних підстав для висновку, що до моєї компетенції належить дотримання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення дорожніми знаками, огородження.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що старшим інспектором ОСОБА_2 не з`ясовано всі обставини, що призвело до передчасного висновку про особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, керуючись положеннями чинного законодавства.

Відповідач скористався своїм правом, на подання відзиву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

Так, за змістом відзиву, вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. 26.02.2024 працівники патрульної поліції виявили, що на автодорозі Закарпатська область, Ужгородський район, автомобільна дорога (далі - а/д) М06, 785 км, Позивач будучи посадовою особою (заступник начальника), відповідальною за експлуатаційний стан та утримання а/д М06 не вжив своєчасних заходів з ліквідації ями 1.5 м, 0.7 м, глибиною 16 см на проїзній частині, чим порушив п. 1.5. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - ПДР) Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони, чим скоїв адміністративне правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно частини 1 статті 140 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.1.5 г ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Вважають вказану постанову законною та обгрунтованою , та просять у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.03.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначедо до судового розгляду за правилами ст. 286 КАС України.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, проте подав заяву про проведення засідання у його відсутності.

Представник відповідача в судове засдінання не з`явився, подав заяву про проведення засідання у його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив будь яких заяв та клопотань не подав.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи, скористались своїм правом на подання заяв про проведення судового засдіання у їх відсутності, а тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання у відсутності належно повідомленого позивача, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

26.02.2024 працівники патрульної поліції виявили, що на автодорозі Закарпатська область, Ужгородський район, автомобільна дорога (далі - а/д) М06, 785 км, Позивач будучи посадовою особою (заступник начальника), відповідальною за експлуатаційний стан та утримання а/д М06 не вжив своєчасних заходів з ліквідації ями 1.5 м, 0.7 м, глибиною 16 см на проїзній частині, чим порушив п. 1.5. «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно частини 1 статті 140 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн..

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступного висновку.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Нормою ст.280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення без-пеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і доку-ментів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільний рух», Органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Закарпатській області - державна неприбуткова організація, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року №29 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої з влади» перейменовано з Державного агентства автомобільних доріг України на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, та яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України. Головним завданням відомства є організація утримання в належному технічному стані, будівництво та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні та раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, з-поміж іншого: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Так, вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг за умовами забезпечення безпеки дорожнього руху визначені ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану» (надалі ДСТУ 3587:2022).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 140 КУпАП настає за порушення посадовими особами правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, зокрема, суб`єктивної сторони правопорушення. Вважає, що рішення відповідача винесене протиправно та необґрунтовано, з порушенням його особистих прав, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, відтак, висновки інспектора не відповідають її фактичним обставинам.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Судом оглянуто наданий стороною відповідача, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі фотознімки, стан проїзної частини є незадовільним, вимога щодо відновлення асфальтно-бетонного покриття на діляці дорого М-06»Киїів-Чоп».

Надаючи оцінку доказам, наданих сторонами, суд вважає доведеним, всупереч положенням п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 Правил дорожнього руху, ДСТУ 3587:2022, факт невжиття позивачем як відповідальною за утримання дороги особою своєчасних заходів щодо усунення зимової слизькості.

До доводів позивача про те, що він не є відповідальним за утримання дороги у зв`язку із укладенням з ТОВ "ШБУ-77" у Договору №36 від 15.12.2022 року на закупівлю послуг з Експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку 16, загальною протяжністю 67,8 км суд ставиться критично з наступних підстав.

Згідно п. 7.4.1 Договору № 36 якщо замовник не сплатив встановленої договірної вартості послуги, виконавець має право притримати результати послуги.

Відповідно до п. 1.7. Договору № 36 , послуги згідно договору надаються підрядником згідно планів-завдань та актів дефектів, затверджених замовником в межах видатків

На це неодноразово звертало увагу ТОВ "ШБУ-77" у своїх листах. Які долучені відповідачем до відзиву, зокрема лист від 23.02.2024 року з якого вбачається що у Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській оласті перед ТОВ «ШБУ77» наявна заборгованість з червня 2023 року по лютий 2024 року, а відтак підрядник вправі притримати послуги. Вказаний лист ТОВ «ШБУ77» стосувався сааме вимоги сааме листа Службивід 22.02.2024 року на виконання вимоги від 22.02.204 року № 10, не виконання якої стало підставою винесення оскражуваної постанови.

Крім того у вказаному листі, ТОВ «ШБУ 77» просить замовника (Службу) надати підряднику план-завдань та акті дефектів, які затверджені замовником в межах видатків, щодо ліквідації аварійнох ямковості згідно отриманого від УПП в Закарпатській області припису.

Аналогічного змісту наявний лист від 12.02.2024 року, від 29.01.2024 року, з яких теж не вбачається надання замовником підряднику планів-завдань та актів дефектів, які затверджені замовником в межах видатків

Згідно посадової інструкції Позивача (р. 4) він несе персональну відповідальність за результати роботи підпорядкованих структурних підрозділів Служби.

Відповідно до Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області передбачено, що саме ця служба зобов`язана організовувати належне утримання та розвиток автомобільних доріг загального користування, що обліковуються на її балансі, та підтримувати безпечні та безперебійні умови руху.

Суд сприймає вказані пояснення позивача як спосіб захисту.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 140 КУпАП.

Будь яких інших суттєвих, порушень суб`єкта владних повноважень при процедурі прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності судом не встановлено, вважає, було враховано всі необхідні обставини при розгляді справи, постанову було винесено відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, третя особа служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції України (), місце знаходження: м. Київ, вул.. Федора Ернста, 3;

Третя особа: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області, ЄДРПОУ (25449824), місце знаходження: м. Ужгород, вул.. Собранецька,39 .

Суддя Дегтяренко К.С.