Справа № 203/1315/24
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1315/24
Провадження № 2-а/0203/16/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря Погрібного О.Ю.,

представника позивача Мазія В.С. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Воронкова І.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Південного регіонального управління (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач через свого представника адвоката Кравця Р.Ю. звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України з вимогою скасувати постанову № 175323 від 29 лютого 2024 року помічника старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 про накладення стягнення за ч. 1 ст. 202 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за порушення вимог прикордонного режиму, а саме вимог п. 3 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11 квітня 2022 року № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень», що виданий на підставі п. 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1777-XII, ст. 24 Закону України «Про державний кордон України» заїхав в смугу місцевості в якій діють додаткові тимчасові режимні обмеження без підстав та підтверджуючих документів, посилаючись на те, що в оскаржуваній постанові жодним чином не зазначено щодо належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на які спирався відповідач при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, відсутнє посилання навіть на протокол про адміністративне правопорушення, а враховуючи різницю в часі вчинення позивачем правопорушення (в протоколі час зазначений 10:40 год., а в постанові 10:48 год.) може свідчити про те, що під час винесення постанови протокол взагалі не брався до уваги. Окрім цього, на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення до постанови додані рапорт прикордонного наряду та копія документу, що посвідчує особу, проте такі не можуть слугувати належним доказом винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім цього, з протоколу вбачається, що відсутні й свідки вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та будь-яких інших доказів до протоколу не внесено.

В обґрунтування позову також зазначається, що позивач категорично заперечував проти того, що він в`їжджав та/або перебував в смузі місцевості в якій діють додаткові тимчасові обмеження, встановлені наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 11 квітня 2022 року № 447-АГ. При цьому, позивач не заперечує, що він дійсно їхав в м. Ізмаїл для працевлаштування, однак в зону тимчасових обмежень не в`їжджав та не перебував у ній.

Таким чином, позивач просив суд скасувати постанову № 175323 від 29 лютого 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 850 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також стягнути на його користь з відповідача судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 19).

09 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від відповідача за підписом представника ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав повністю та на спростування доводів позивача зазначив, що прикордонний наряд «Контрольний пост» організовує та несе службу в межах Одеського району в смузі дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району», саме на ділянці місцевості від 48 км. 500 м. до 48 км. 600 м. автодороги «Одеса-Рені» (М-15). Так, під час перевірки дотримання прикордонного режиму прикордонним нарядом «Контрольний пост» 29 лютого 2024 року було встановлено, що позивач не мав підстав для в`їзду у вказану вище смугу місцевості так як постійно або тимчасово не проживає чи працює в її межах, не являється власником (орендатором) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, їх працівником, не прямував транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України, не мав письмового запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідченого в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат», особи, що постійно проживають (працюють) у смузі його особисто не зустрічали, в зв`язку з чим порушив прикордонний режим, у зв`язку із чим 29 лютого 2024 року на контрольному посту «Маяки» відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення № 308150 за ч. 1 ст. 202 КУпАП. По суті вчиненого правопорушення позивач ОСОБА_1 пояснював, що слідував до м. Ізмаїл з метою працевлаштування, а також повідомив, що не знав про існування режимних обмежень. Крім того, позивач не надав документів, що давали б підстави для в`їзду у смугу місцевості в межах Одеського району, де встановлено тимчасові обмеження на в`їзд, провадження робіт як на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і у поданій позовній заяві. Перебування позивача на контрольному посту «Маяки», що розташований в смузі місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах Одеського району підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складено на контрольному посту «Маяки». Разом із цим, на думку представника відповідача, наявність копії документа, що посвідчує особу слугує непрямим доказом перебування позивача на контрольному посту, який організовує та несе службу в межах смуги місцевості Одеського району, в якій встановлено тимчасові обмеження на в`їзд, оскільки ксерокопіювання цього документа здійснене на місці виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто позивача. Представник відповідача вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 29 лютого 2024 року № 308150 є доказом у справі про адміністративне правопорушення, який був оцінений в порядку встановленому ст. 252 КУпАП, посадовою особою, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення під час винесення рішення у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена в присутності позивача, про що свідчить підпис останнього в постанові та копія протоколу вручена позивачу. Також представник відповідача зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено час як «10:40 год.», в постанові про накладення адміністративного стягнення також вказаний час вчинення правопорушення як «10:40 год.», тоді як позивач на власний розсуд стверджує, не підтверджуючи це жодними доказами, що цифра «0» це цифра «8», при цьому, в постанові чітко видно, вказана цифра не містить елементів цифри «8». Також, представник відповідача вважає, що за змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та ці дані встановлюються, зокрема, й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, що оцінювався посадовою особою під час винесення постанови. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, представник відповідача вважає, що посадові особи НОМЕР_1 прикордонного загону діяли в межах та у спосіб, що не суперечить положенням Конституції України, Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про державний кордон України», КУпАП, а тому просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 46-55).

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши представників сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 лютого 2024 року помічником старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 винесено постанову № 175323 про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 1 ст. 202 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення прикордонного режиму, а саме за фактом того, що 29 лютого 2024 року приблизно о 10:40 год. в районі мосту через р. Дністер в населеному пункті Маяки Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 заїхав в смугу місцевості в якій діють додаткові тимчасові режимні обмеження без підстав та підтверджуючих документів, чим порушив вимоги п. 3 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11 квітня 2022 року № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових режимних обмежень», що виданий на підставі п. 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, ст. 24 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року № 1777-XII (а.с. 11, 65 зворот - 66) .

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308150 від 29 лютого 2024 року, складеного заступником начальника відділу адміністративно-юридичної діяльності штабу ОСОБА_4 , в якому вказані зазначені вище фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП (а.с. 10, 64 зворот 65).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 202 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 222-1 КУпАП встановлено, що органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (статті 202-203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Так, починаючи з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України був введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що неодноразово продовжувався, в останнє - до 11 серпня 2024 року.

Пунктом 3 Указу визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, виходячи з системного аналізу Конституції України та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України можуть бути обмежені в період дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державний кордон України» за необхідності відповідні органи Державної прикордонної служби України можуть запроваджувати додаткові тимчасові режимні обмеження на в`їзд, перебування і провадження робіт у прикордонній смузі.

Також статтею 35 Закону України «Про державний кордон України» встановлено, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України» у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим», від 03.08.1998 № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» в прикордонній смузі та контрольованих прикордонних районах установлено прикордонний режим, а також затверджено «Положення про прикордонний режим».

Пунктом 5 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 встановлено, що контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції.

У необхідних випадках Державна прикордонна служба може запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з місцевими державними адміністраціями, міськими радами міст обласного значення, територіальними органами Національної поліції, ДМС та регіональними органами СБУ.

Пунктом 6 Положення про прикордонний режим встановлено, що особи, винні у порушенні прикордонного режиму, несуть адміністративну або іншу відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, орган охорони державного кордону ( НОМЕР_1 прикордонний загін) наділений повноваженнями запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону.

Запровадження додаткових тимчасових обмежень на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснюється на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме ст. 19, ст. 64 Конституції України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX , ст. 35 Закону України «Про державний кордон України», п. 5 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147.

Додаткові тимчасові режимні обмеження на в`їзд, провадження робіт у прикордонній смузі, прикордонних контрольованих районах та плавання маломірних суден, інших плавзасобів у внутрішніх водах (акваторії водойм) запроваджено наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень» на період дії в країні воєнного стану до особливого розпорядження, на ділянці НОМЕР_1 прикордонного загону в межах Одеського, Білгород-Дністровського та Болградського контрольованих прикордонних районів Одеської області.

Так, пунктом 2 (абз.1) вказаного Наказу визначено, що додаткові тимчасові режимні обмеження на в`їзд, провадження робіт встановлено у смузі місцевості між державним кордоном до її тилової лінії: в межах Одеського району (Додаток 1 «Смуга дії додаткових тимчасових режимних обмежень в межах Одеського району»): розвилка польових доріг ЛИМАНСЬКЕ, ГРАДЕНИЦІ, насосна станція східна околиця ГРАДЕНИЦІ по дорозі сполученням ЯСЬКИ ЛИМАНСЬКЕ до перехрестя з вул. Степова по вулиці до міждержавного пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Граденці» західна околиця ГРАДЕНИЦІ східний уріз берегової лінії озера Путрино західна околиця ТРОЇЦЬКЕ до понтонного моста через річку Турунчук східний берег річки Турунчук до річки Курудорова по середині річки Курудорова південно-західна околиця БІЛЯЇВКА північно-західна околиця МАЯКИ до моста через річку Дністер умовна пряма лінія, яка з`єднує міст в МАЯКИ через річку Дністер та поворот державного кордону в районі прикордонного знаку № 0608;

Пунктом 3 цього ж Наказу заборонено в`їзд осіб в смугу місцевості визначену в пункті 2 Наказу, за винятком: осіб, які постійно або тимчасово проживають чи працюють в її межах, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів; власників (орендаторів) земельних ділянок, які знаходяться у межах смуги, за умов наявності у них відповідних підтверджуючих документів, їх працівників та задіяної техніки згідно завірених представниками органів місцевого самоврядування списків і наявності документів, що посвідчують особу; осіб, що прямують транзитом з пунктів пропуску через державний кордон в інші райони, згідно з адміністративно-територіальним поділом України, а також осіб, що прямують в пункти пропуску через державний кордон та мають законні підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску, мають документи, визначені статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», з урахуванням вимог пунктів 2.1 2.11 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами) та роз`яснень, які оприлюднені на офіційному сайті Держприкордонслужби України; осіб, що надали письмове запрошення близьких родичів (установ, організацій тощо), посвідчені в порядку, визначеному Законом України «Про нотаріат» або, яких зустрічають особисто особи, що постійно проживають (працюють) у смузі.

Також встановлено, що прикордонний наряд «Контрольний пост» організовує та несе службу в межах Одеського району в смузі дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району, саме на ділянці місцевості від 48 км. 500 м. до 48 км. 600 м. автодороги «Одеса-Рені» (М-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 (провадження № К/9901/18195/18) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову складено, винесено та підписано уповноваженою особою. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено суть правопорушення, його права, надано можливість надати свої пояснення, ознайомлено зі змістом складених документів, копії яких вручено 29 лютого 2024 року.

Як встановлено судом позивач 29 лютого 2024 року рухався автодорогою «Одеса-Рені» у місто Ізмаїл, обставини чого визнані представником позивача в судовому засіданні, та цього дня, 29 лютого 2024 року, приблизно о 10:40 год. заїхав в смугу місцевості в якій діють додаткові тимчасові режимні обмеження в районі мосту через р. Дністер в населеному пункті Маяки Одеського району Одеської області, що виявлено прикордонним нарядом на Контрольному пості «Маяки», що розташований на 48 км. 600 м. автодороги «Одеса-Рені» (М-15) (а.с.65).

Обставини наявності дорожнього знаку 5.84 «Початок прикордонної смуги» в районі мосту через р. Дністер в районі населеного пункту Маяки підтверджується даними листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області від 27 травня 2024 року за вих. № 04-2076/12 (а.с.100) та фотографією розташування такого дорожнього знаку, тому доводи позивача про те, що він не знав про те, що перебуває в зоні прикордонної смуги суд відхиляє.

Крім того, суд приймає до уваги загальновідомі обставини того, що автодорога «Одеса-Рені» , зокрема, до міста Ізмаїл, проходить через територію іншої держави Республіка Молдова, а також обставини заборони перетину державного кордону у період військового стану чоловіками призовного віку державного кордону України, проте позивач обрав саме цю автодорогу достовірно знаючи, що такий маршрут потребує перетину державного кордону, тобто безумовне його перебування у прикордонній смузі, та залишив поза увагою наявний дорожній знак 5.84 під час перебування в районі мосту через ріку Дністер в районі населеного пункту Маяки.

Доводи позивача про те, що його зупинено до дорожнього знаку 5.84, суд відхиляє, оскільки факт перебування позивача вже на території прикордонної смуги з додатковими режимними обмеженнями підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення на самому Контрольному пості «Маяки» (48 км.600 м. автодороги «Одеса-Рені»), зважаючи на підпис позивача у ньому без зауважень з наданим ним же документом, що посвідчує особу (паспортом громадянина України, серії НОМЕР_3 , виданим Іллічівським РВ у м. Маріуполі ДМС України в Донецькій області), а обставини перебування будь-яких інших контрольно-пропускних пунктів чи патрулювання на цій ділянці автодороги «Одеса-Рені» до початку прикордонної смуги в судовому засіданні жодними доказами підтвердження не знайшли.

Доводи представника позивача про різницю у часі вчинення правопорушення за протоколом та у постанові, суд відхиляє, оскільки з наданих представником відповідача засвідчених копій протоколу та оскаржуваної постанови видно, що в обох документах час вчинення адміністративного правопорушення вказаний 10 год. 40 хв.

Доводи представника позивача про відсутність у протоколі та оскаржуваній постанові, вказаних свідків вчиненого правопорушення не спростовують висновки суду про доведеність вчинення адміністративного правопорушення з огляду на сукупність усіх доказів та встановлених в судовому засіданні обставин руху позивача автодорогою «Одеса-Рені» єдиний маршрут за якою в сторону м. Ізмаїл через населений пункт Маяки проходить через прикордонну смугу з додатковими тимчасовими режимними обмеженнями, внаслідок чого позивач 29 лютого 2024 року близько 10 год. 40 хв. опинився на Контрольному пості «Маяки».

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги нормативні акти, що визначають режим в населених пунктах, де встановлено смугу місцевості в якій діють додаткові тимчасові обмеження, що є особливо важливими для функціонування та безпеки держави, та обмеження, які застосовуються в цих населених пунктах та посилюються у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, встановивши неналежність позивача до категорій осіб, до який встановлені винятки, зважаючи на доведеність та правильність кваліфікації дій позивача за ч. 1 ст. 202 КУпАП, дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Зважаючи на результати розгляду справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст.ст. 132, 134, 139 КАС України для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 6-9, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до НОМЕР_1 прикордонного загону Південного регіонального управління (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з плином десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення дня, впродовж яких може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Колесніченко