Справа № 474/543/24
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/543/24
Провадження № 2-а/474/5/24
Рішення

Іменем України

05.06.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі, -

встановив:

17.05.2024р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 4АВ05866495 від 06.05.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі в зв`язку з відсутністю в діях позивачки події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 від 26.11.2021р. їй належить на праві власності транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE 2002р.в., чорного кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вказаний транспортний засіб з моменту придбання і по теперішній час знаходиться в експлуатації власниці за адресою: с-ще Врадіївка Первомайський район Миколаївської області.

08.05.2024р. позивачка знайшла у цифровому додатку ДІЯ повідомлення про наявність у неї несплаченого штрафу за порушення правил дорожнього руху якого вона не вчиняла, а саме що 06.05.2024р. о 12 год. 40 хв. відносно неї складено оскаржувану постанову, тип порушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на 20 км/год, місце вчинення правопорушення - м. Київ, Південний міст на лівий берег, час вчинення правопорушення - 11 год. 19 хв. 06.05.2024р., сума штрафу - 340 грн.

Однак станом на дату та час вчинення вказаного правопорушення транспортний засіб позивачки перебував у с-щі Врадіївка.

На фото, яке долучене до оскаржуваної постанови та міститься посилання у додатку ДІЯ зображено транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE темно-зеленого кольору та на передньому бампері якого в місці кріплення номерного знаку розміщено номер державної реєстрації як НОМЕР_3 , проте він не належить зображеному на фото автомобілю. Так, транспортний засіб відображений на фото відрізняється від транспортного засобу позивачки як за кольором, так і тим, що на передньому бампері номерного знаку транспортного засобу що на фото, наявний знак з текстом БАНДОС якого власниця не має на своєму транспортному засобі, та радіаторна решітка на транспортному засобі позивачки має хромове покриття, а на фото решітка авто зафарбована у темно-зелений колір та має в центральній частині прикріплений логотип світлого кольору під яким розміщено короп приблизними розмірами 20/10см. Також на автомобілі позивачки, на даху кабіни окрім заводських реслінгів відсутні будь-які додаткові елементи, а на даху автомобіля, що на фото містяться елементи супутникового зв`язку STARLINK.

Вказані обставини, як зазначає позивачка, свідчать про умисне та протиправне використання іншою особою транспортного засобу під логотипом всеукраїнського центру координації волонтерів БАНДОС державного номерного знаку НОМЕР_3 зареєстрованого за транспортним засобом належним позивачці, який не передавався нею у користування третім особам за межами с-ща Врадіївка.

10.05.2024р. позивачка подала до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області заяву про кримінальне правопорушення за ст. 290 КК України про вищевикладені обставини, яка зареєстрована за № 914, про що видано талон-повідомлення єдиного обліку.

Доказом того, що позивачка не могла перебувати у час та дату визначені в оскаржуваній постанові у м. Києві на своєму автомобілі, та те, що вона не передавала його в ці ж час та дату у користування інших осіб за межами с-ща Врадіївка є те, що 06.05.2024р. о 10 год. 34 хв. інспектором СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 на трасі Т1506 161 км Миколаїв-Доманівка складено постанову БАД № 601567 відповідно до змісту якої 06.05.2024р. о 10 год. 26 хв. водієм ОСОБА_3 (батько позивачки) на транспортному засобі JEEP GRAND CHEROKEE номер державної реєстрації НОМЕР_3 було вчинено адміністративне правопорушення - не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено чим порушив п.п. 8.1 б та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином вчинене ОСОБА_3 06.05.2024р. о 10 год. 26 хв. правопорушення у межах с-ща Врадіївка підтверджує, що транспортний засіб позивачки фізично не міг перебувати одночасно у м. Києві та с-щі Врадіївка, відстань між якими становить більше 300 км.

Таким чином, як стверджує позивачка, невстановленою особою на іншому транспортному засобі з використанням номерних знаків транспортного засобу позивачки вчинено адміністративне правопорушення, за яке остання не може бути притягнута до адміністративної відповідальності внаслідок відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Тож, посилаючись на ст. 279-3 КУпАП, яка передбачає порядок звільнення від відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі особи, зазначеної у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП (фізичної особи за якою зареєстрований транспортний засіб) якщо протягом 20 днів з дня вчинення правопорушення ця особа надасть документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншою особою номерних знаків, що належать транспортному засобі, та на ст.ст. 247, 251 КУпАП, ст.ст. 72, 73, 77 КАС України, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка та її представниця адвокатка Архипова К.Г. в судове засідання 05.06.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 268 КАС України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас 05.06.2024р. представниця позивачки ОСОБА_4 звернулася на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у її та позивачки відсутність, в якій просить позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 268 КАС України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив, із заявами про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи приписи ст.ст. 194 та 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у свідоцтві про її народження серії НОМЕР_4 , виданому 16.01.1985р. Врадіївським райвідділом ЗАГС Миколаївської області, батьком зазначено - ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_6 .

23.01.2017р. рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/901/16-ц розірвано шлюб укладений у відділі РАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області 29.01.2008р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позивачка ОСОБА_1 є власником транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_3 , 2002р.в., колір чорний, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданим ТСЦ 4841 від 26.11.2021р.

06.05.2024р. 11:19:36.108 в автоматичному режимі зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_3 , на передньому бампері якого в місці кріплення номерного знаку транспортного засобу, зліва, встановлений знак-табличка з текстом БАНДОС, про що суду надано три фотознімки з сайту bdr.mvs.gov.ua з зображення вказаного транспортного засобу, на яких міститься інформація, а саме: дата та час вчинення правопорушення, - 06.05.2024р. 11:19:36; місце вчинення правопорушення, - м. Київ (міст Південний на лівий берег); географічні координати місця вчинення правопорушення,- N50.394649 Е30.591239; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку,- НОМЕР_3 ; швидкість руху автомобіля, км/год, - 102км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год,- 50; напрямок руху автомобіля, - зустрічний;

06.05.2024р. інспектором ДПП Департаменту патрульної поліції Шаблінським В.І. винесено постанову серії 4АВ № 05866495 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, в якій за результатами розгляду даних зафіксованих в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 011-0519 інспектором установлено наступне: дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення,- 06.05.2024р. о 11 год. 19 хв. за адресою м. Київ Південний міст на лівий берег зафіксований транспортний засіб, - JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_3 ; суть адміністративного правопорушення, обставини, установлені під час розгляду справи, - особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 52км/год, чим порушила п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Та постановлено, керуючись ст. ст. 14-2, 33, 222, 279-1 - 279-3, 284 КУпАП, - притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. В цій же постанові зазначено: строки пред`явлення постанови до виконання особі, щодо якої її винесено, та строки пред`явлення її до примусового виконання; інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: Каскад, 011-0519; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та термін його дії: № 22-01/29746 до 22.11.2024р.; результати фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення з посилання на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації (QR-код), та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

06.05.2024р. о 10 год. 34 хв. поліцейським Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Козорізом Ю.С. винесено постанову серії БАД № 601567 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_3 керуючи 06.05.2024р. о 10 год. 26 хв. на трасі Т1506 (161км) Миколаїв-Доманівка-Берізки транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_3 , належним ОСОБА_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. п. 8.1б та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

10.05.2024р. о 13 год. 17 хв. позивачка звернулася до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) за ст. 290 КК України щодо умисного протиправного використання іншою невстановленою особою державного номерного знаку НОМЕР_3 зареєстрованого за транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE належним ОСОБА_1 , яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України (журналі єдиного обліку) ВП № 2 за № 914 (заява про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2024р., талон-повідомлення єдиного обліку № 914 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.05.2024р.).

Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України Про захист персональних даних.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України Про Національну поліцію №580-УІІІ від 02.07.201р., національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, підпунктом б п. 12.9 ПДР чітко визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п. 12.4-12.7 ПДР, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. и п. 30.3 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої ст. 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, припаркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Положеннями ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно зі ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: 1) ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

За приписами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ст. 34 Закону України Про дорожній рух державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Тобто, державний номерний знак - ідентифікація автомобіля та його власника.

Оскаржувана ж постанова містить відомості, в тому числі щодо найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дату, час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, обставини, установлені під час розгляду справи, пункти ПДР України, що були порушені та статтю КУпАП, яка визначає відповідальність особи за перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год, строки пред`явлення постанови до виконання особі, щодо якої її винесено, та строки пред`явлення її до примусового виконання; інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення; результати фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення з посилання на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі, QR-код.

Однак, з наданих позивачкою доказів (постанови інспектора СРПП Відділення поліції № 2 Козоріза Ю.С. серії БАД № 601567, заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.05.2024р. та талону-повідомлення єдиного обліку № 914 про реєстрацію цієї заяви) вбачається, що транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_3 , належний позивачці перебував 06.05.2024р. о 10 год. 26 хв. на трасі Т1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки, при цьому як вбачається з оскаржуваної постанови вказаний транспортний засіб вказаної дати з різницею у часі менше 1 години перебував у м. Києві.

Згідно з даними сайту https://www.google.com.ua/maps/dir, що перебуває в загальному доступі, маршрут між початковою точкою (Т1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки) та кінцевою точкою (м. Київ) становить більше 300 км. та у часі - біля 4 годин, на що, зокрема, посилається і позивачка у позові, як на підставу обґрунтування позовних вимог.

В силу приписів п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 4 ст. 73, ч. 2 ст. 74, ст. 75 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Водночас, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту приписів ст. 9 КУпАП, юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні в справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою Суду, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Ухвалою суду від 21.05.2024р. у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 05.06.2024р. Цією ж ухвалою від відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витребувано докази, - матеріали справи про адміністративне правопорушення, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 06.05.2024р. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (оригінал чи належним чином завірену копію постанови № 4АВ05866495 від 06.05.2024р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, з додатками).

Однак представник відповідача у судове засідання не явився, про причини неявки не повідомив та заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подав. Ним же не було виконано вимог ухвали в частині подання доказів.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи про адміністративне правопорушення по суті.

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення та даної судової справи не містять доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З огляду на вищевикладене не вважаю за необхідне надавати окремо оцінку іншим підставам зазначеним у адміністративному позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За такого, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною оскаржуваної постанови.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому у постанові від 18.03.2020р. у справі № 543/775/17 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України Про Держаний бюджет України на 2024р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 грн. 00 коп.

Таким чином за подачу даного позову передбачено сплату судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024р., що у грошовому еквіваленті становить 605 грн. 60 коп.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з огляду на вищевикладене слідує, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 72-79, 90, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії 4АВ № 05866495 від 06.05.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України за ч. 1 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 червня 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол