Справа № 440/17445/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/17445/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області щодо нарахування податкового боргу;

- скасувати податкову вимогу від 13.06.2023 №0-1631 про наявність у позивача станом на 12.06.2023 податкового боргу в сумі 5080,49 грн, який виник з 15.09.2014 у зв`язку з прийняттям майна у спадщину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримала від ГУ ДПС у Полтавській області податкову вимогу про сплату податкового боргу в сумі 5080,49 грн, який виник під час оформлення спадкового майна. Проте, вважає, що податковий борг нарахований безпідставно, оскільки вона спадщину отримала як спадкоємиця за законом після померлого батька ОСОБА_2 , а тому є членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, отже спадщина оподатковувалася за нульовою ставкою.

Ухвалою Полтавською окружного адміністративного суду від 28.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що 15.09.2014 громадянкою ОСОБА_3 до податкового органу подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій задекларований дохід від успадкування майна в сумі 101609,75 грн та нарахований податок на доходи фізичних осіб в сумі 5080,49 грн. Також зазначає, що сума у розмірі 5080,49 грн є узгодженою.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою Полтавською окружного адміністративного суду від 03.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядав справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2013 (Спадкова справа №114/2012) державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області П`ятенко Л.І., посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , був її син ОСОБА_2 , але у зв`язку з його смертю 24.01.20212, згідно статті 1276 Цивільного кодексу України спадщина переходить до його спадкоємця за законом дочки ОСОБА_5 . Оцінка спадкового майна 101609,75 грн.

15.09.2014 ОСОБА_5 подала до Новосанжарської Державної податкової інспекції декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, у якій задекларувала дохід від успадкованого майна в сумі 101609,75 грн та нарахований податок на доходи фізичних осіб в сумі 5080,49 грн.

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області 13.06.2023 року сформувало податкову вимогу № 0-1631 про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 5080,49 грн, який виник у зв`язку із несплатою податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

ОСОБА_1 28.06.2023 звернулася до ГУ ДПС у Полтавській області з заявою про скасування податкового боргу, в якій зазначила . що спадкове майно отримала від бабусі ОСОБА_4 , падкоємцем після неї був її батько ОСОБА_2 який спадщину прийняв, але не встиг оформити так як 24.01.2012 помер.

21.07.2023 листом ГУ ДПС у Полтавській області повідомило позивача, що податиковий борг в сумі 5080,49 грн рахується правомірно, у ГУ ДПС у Полтавській області відсутні законодавчі підстави для його скасування.

31.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Державної податкової служби України зі скаргою на дії ГУ ДПС у Полтавській області, в якій просила скасувати податкову вимогу від 13.06.2023 року №0-1631.

28.09.2023 Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги №28989/6/99-00-06-03-03-06, яким залишено без змін податкову вимогу ГУ ДПС у Полтавській області від 13.06.2023 року №0-1631, а скаргу без задоволення. В обґрунтування прийнятого рішення Державна податкова служба зазначила, що онука не належить до першого ступеня споріднення.

Позивач, вважаючи податкову вимогу від від 13.06.2023 року №0-1631 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулася з цим позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та / або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 37.2 статті 37 Податкового кодексу України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункти 38.1 та 38.3 статті 38 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та / або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та / або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та / або грошового зобов`язання та / або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та / або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 162 Податкового кодексу України визначено платників податку на доходи фізичних осіб.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (пункт 164.1 статті 164 Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Стаття 174 Податкового кодексу України регулює оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав.

Згідно з статтею 174.6. Податкового кодексу України кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Отже, фізична особа, отримавши у спадок майно, зобов`язана подати податкову декларацію, у якій зазначається дохід у вигляді вартості дарунку і сума податкового зобов`язання, яка обчислюється самостійно платником податку, та до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму вказаного податкового зобов`язання.

Суд встановив, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 отримала у спадок майно ОСОБА_4 , за яким був спадкоємцем спочатку ОСОБА_2 , але у зв`язку з його смертю спадщина перейшла до ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено, що спадкове майно на суму 101609,75 грн, перейшло до ОСОБА_6 від її батька ОСОБА_2 , який був спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_4 .

Відповідно до п.14.1.263 ст. 14 ПК України членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, у тому числі усиновителі.

Відповідно до п.п. ст. 174.2.1 п.174.2 ст. 174 ПК України у 2013 році діяли норми законодавства, якими об`єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою:

а) вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Отже, дододи позивача щодо оподаткування спадкового майна отриманого ОСОБА_1 за нульовою ставкою суд вважає слушними.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації. Пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 податкової декларації вбачається, що позивачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання 5080,49 грн, отже сума 5080,49 грн є узгодженою , про те нею не сплаченою, як наслідок у неї виник податковий борг.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та / або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та / або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та / або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Суд звертає увагу, що пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16.

Оскільки з моменту виникнення податкового боргу у ОСОБА_1 пройшло більше 1095 днів, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.

Тому вимогу форми "Ф" від 13 червня 2023 року № 0-1631 за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 5080,49 грн, виставлену ОСОБА_1 , суд вважає протиправною.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що оскільки вимога форми "Ф" від 13 червня 2023 року № 0-1631 за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 5080,49 грн, виставлена ОСОБА_1 , є протиправною, вона підлягає скасуванню.

За приписами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області ( вул.Європейська,4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄРДПОУ ВП 44057192) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" від 13.06.2023 №0-1631 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування на суму 5080,49 грн, виставлену ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко