Справа № 440/5399/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5399/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5399/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2024 адвокат Хомич Іван Олександрович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі - ГУПФ в Одеській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ в Одеській області від 10.04.2024 №48 щодо відмови ОСОБА_1 у призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.04.2024.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог представник вказує на обставини протиправності мотивів відмови ГУПФ в Одеській області у призначенні пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2021-2023 роки), починаючи з 03.04.2024. Зауважує, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого позивач звернувся вперше. Вважає, що пенсія ОСОБА_1 має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком (2024 рік), тобто за 2021, 2022, 2023 роки.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник ГУПФ в Полтавській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Управління не здійснювало розгляд по суті заяви від 03.04.2024, а відтак відсутні докази порушення прав позивача саме з боку ГУПФ в Полтавській області. Додав, що позивач претендує на пенсію в межах одного виду (пенсія за віком) та відповідно не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки (а.с. 32-38).

ГУПФ в Одеській області також просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачу вже призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тож при прийнятті спірного рішення про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію за віком не порушено жодних прав позивача (а.с. 65-67).

Розгляд справи здійснюється судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (письмове провадження) за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2007 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 (а.с. 41).

У квітні 2009, 2011, 2013 року, у жовтні 2015 року позивач звертався до ГУПФ в Полтавській області із заявами про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 46, 48, 50, 52).

03.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ в Полтавській області із заявою, в якій просив перевести на інший вид пенсії, а саме - з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних умовах (а.с. 62-63).

За результатами розгляду ГУПФ в Одеській області (за екстериторіальністю) 10.04.2024 прийнято рішення №48 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що заявнику вже призначено пенсію за віком згідно зі ст. 114 Закону, отже підстави для повторного призначення відсутні (а.с. 64).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

01.01.2004 набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-ІV), який врегульовує принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії (надалі - Закон №1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України №2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11.10.2017, абзац 2 пункту 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV викладено в такій редакції: "Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії".

Цим же Законом доповнено Закон №1058-ІV розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", який включає статтю 114 Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Статтею 40 Закону №1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, за приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону №1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі № 528/196/17.

У випадку призначення особі пенсії за законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення у відповідності з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV.

Подібний правовий підхід викладений у постанові великої палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Суд бере до уваги ту обставину, що позивачу з 01.03.2007 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-IV.

При цьому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу призначено до внесення змін до Закону №1058-IV згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017, відповідно до якого доповнено Закон №1058-ІV, зокрема статтею 114 Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, якою врегульовано питання порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Після призначення пенсії на пільгових умовах позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До звернення із заявою від 03.04.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач не користувався жодним з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV.

Тож звертаючись до відповідача із заявою від 03.04.2024 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою про призначення пенсії, позивач вперше використав своє право на призначення пенсії згідно з даним законом.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Тому в цьому випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом №1058-IV.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до ст. 9 Закону), призначеної саме за Законом №1058-IV, на інший.

Таким чином показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом №1058-IV.

Водночас положення частини третьої статті 45 Закону №1058-IV щодо переведення з пенсії, призначеної за іншим законом, зокрема за Законом №1788-ХІІ, на пенсію за Законом №1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Отже, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії вперше з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії".

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачеві у призначенні пенсії згідно із Законом №1058-IV виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, тобто враховуючи показник середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, від 23.10.2020 у справі № 528/196/17, від 13.02.2019 у справі 334/917/17, які враховуються судом в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, з урахуванням повноважень наданих частиною 2 статті 9 КАС України, визнає протиправним та скасовує рішення ГУПФ в Одеській області №48 від 10.04.2024, а також зобов`язує ГУПФ в Одеській області здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.04.2024.

Разом з тим позов у частині вимог щодо зобов`язання ГУПФ в Полтавській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Згідно з абзацом 14 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 цього ж Порядку, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тож у суду відсутні підстави вважати, що після проведення перерахунку пенсії з боку ГУПФ в Полтавській області не буде проводитися виплата пенсії позивача.

Саме тому позовні у цій частині вимог задоволенню не підлягає за передчасністю.

За викладених обставин позов у цілому слід задовольнити частково.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України суд констатує право позивача на половину судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 968,96 грн, які слід стягнути у розмірі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ в Одеській області, як суб`єкта владних повноважень, який безпосередньо допустив порушення прав позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №48 від 10.04.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.04.2024.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун