Справа № 520/34516/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 р. № 520/34516/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 Харківської обласної ради (м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправними дії КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 (код ЄДРПОУ - 02003675), які полягають у відмові у наданні інформації щодо перебування ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на обліку в медичному закладі КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 на адвокатський запит за вих. №879 від 10.10.2023. Скасувати лист завідувача КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 вих. №1627 від 16.10.2023 ОСОБА_3 про відмову у надані інформації стосовно ОСОБА_2 . Зобов`язати КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 надати позивачу доступ до інформації на адвокатський запит адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича вих. №879 від 10.10.2023 в повному обсязі та надати наступну інформацію: повідомити чи перебуває на обліку в КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Якщо так, то з якого часу та з яким діагнозом? Чи перебував ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на обліку в КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 з моменту народження по дату надання відповіді? Якщо так, то коли та з яким діагнозом? Коли був знятий з обліку?

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року позивач звернувся із адвокатським запитом №879 в порядку статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для отримання інформації стосовно свого клієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для надання йому кваліфікованої правничої допомоги.

Листом завідувача КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 вих. №1627 від 16.10.2023 позивача повідомлено, що згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III ст. 6 дана інформація є конфіденційною. Право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Допускається передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника для провадження досудового розслідування або судового розгляду за письмовим запитом слідчого, прокурора та суду (п. 2 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» зі змінами в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 4652-VI від 13.04.2012). Окрім цього повідомлено, що облік мешканців міста Люботин здійснюється КНП Люботинською міською лікарнею.

Не погодившись із такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 пункту 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі за текстом - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 цього Закону закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Статтею 20 Закону № 5076-VI визначені професійні права адвоката, згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з частини 1 статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом 1 частини 2 вказаної статті передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 3 статті 24 Закону № 5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" № 2657-XII від 02 жовтня 1992 року встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 9 цього Закону обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI (далі за текстом - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з частин 1, 2 статті 6 Закону № 2939-VI - інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 10 жовтня 2023 року було подано адвокатський запит №879 в порядку статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для отримання інформації стосовно свого клієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для надання йому кваліфікованої правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вбачається з копії адвокатського запиту від 10.10.2023 №879, до нього були додані копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та копія витягу з Договору про надання правничої допомоги.

Отже, адвокатський запит позивача відповідав вимогам ч. 1 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тому згідно з ч. 2 ст. 24 цього Закону відповідач зобов`язаний був не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати позивачу відповідну інформацію та документи.

Однак, листом завідувача КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 вих. №1627 від 16.10.2023 ОСОБА_3 позивачу було відмовлено у наданні запитуваної інформації посилаючись на те, що запитувана інформація згідно Закону України Про психіатричну допомогу є конфіденційною та не підлягає розголошенню без згоди особи.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 40 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про захист персональних даних" поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про захист персональних даних" порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону.

Частиною 2 статті 21 Закону України "Про інформацію" визначено, що конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З аналізу чинного законодавства суд робить висновок, що медичну документацію про особу може отримати лише безпосередньо сама особа, якої це стосується, або її представник, на підставі доручення або договору про надання правової допомоги (за умови, що копії зазначених документів будуть долучені до запиту).

Як вбачається зі змісту адвокатського запиту від 10.10.2023 №879, позивачем в якості додатків до запиту на підтвердження своїх повноважень долучено ордер, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію витягу з договору про надання правової допомоги.

Зі змісту долученого витягу з договору про надання правової допомоги №381 вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив позивача подавати та отримувати від його імені документи, різного роду довідки та документи, в тому числі документи, що містять персональні дані, медичні документи, довідки, виписки з історії хвороби, дані обстежень тощо, а також розголошувати його персональні дані (в тому числі медичного характеру) без його дозволу.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що конфіденційна інформація інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 8 Закону визначено, що таємна інформація інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Суд встановив, що запитувана позивачем в адвокатському запиті інформація стосується особи ОСОБА_2 , який доручив адвокату Сагайдаку Олександру Сергійовичу надання правничої допомоги для захисту його прав та інтересів. Позивачем надано відповідачу докази згоди ОСОБА_2 на отримання його представником медичної документації відносно нього на вчинення адвокатом дій з метою реалізації умов договору, в тому числі на збирання доказів та інформації щодо клієнта, зокрема, медичної документації, довідок, виписок з історії хвороби, даних обстежень тощо.

На підставі викладеного, твердження відповідача про ненадання адвокатом (позивачем) згоди на отримання відносно останнього медичної інформації є необґрунтованим.

Отже, відповідачем допущено протиправні дії щодо відмови позивачу в наданні інформації, запитуваної позивачем в адвокатському запиті від 10.10.2023 №879 відносно ОСОБА_2 .

Щодо вимоги позивача про скасування листа завідувача КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 вих. №1627 від 16.10.2023 ОСОБА_3 про відмову у надані інформації стосовно ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач фактично оскаржує дії відповідача щодо відмови в надані інформації на адвокатський запит стосовно ОСОБА_2 .

Разом з тим, лист завідувача КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 вих. №1627 від 16.10.2023 ОСОБА_3 про відмову у надані інформації стосовно ОСОБА_2 , не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що створює певні наслідки для позивача, тому скасування вказаного листа не є ефективним способом відновлення прав позивача, у зв`язку з чим така вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправними дій КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 (код ЄДРПОУ - 02003675), які полягають у відмові у наданні інформації щодо перебування ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на обліку в медичному закладі КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 на адвокатський запит за вих. №879 від 10.10.2023 та зобов`язання КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 надати адвокату Сагайдаку Едуарду Сергійовичу інформацію, запитувану в адвокатському запиті №879 від 10.10.2023 відносно ОСОБА_2 .

Щодо позовник х вимог в частині зобов`язати КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 надати позивачу доступ до інформації на адвокатський запит адвоката Сагайдака Едуарда Сергійовича вих. №879 від 10.10.2023 в повному обсязі та надати наступну інформацію: Повідомити чи перебуває на обліку в КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Якщо так, то з якого часу та з яким діагнозом? Чи перебував ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на обліку в КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 з моменту народження по дату надання відповіді? Якщо так, то коли та з яким діагнозом? Коли був знятий з обліку?, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

У зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 Харківської обласної ради (м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 Харківської обласної ради, які полягають у відмові у наданні інформації щодо перебування ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на обліку в медичному закладі КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 на адвокатський запит за вих. №879 від 10.10.2023.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Обласна клінічна психіатрична лікарня №3 Харківської обласної ради надати адвокату Сагайдаку Едуарду Сергійовичу інформацію, запитувану в адвокатському запиті №879 від 10.10.2023 відносно ОСОБА_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО