Справа № 200/2483/24
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Справа№200/2483/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач-2) з вимогами (з урахуванням уточнень):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.02.2024 №29 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.03.2024 №29 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком на пільгових умовах пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного суду від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) (Список №1);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 з 01.09.1983 по 09.01.1987 період навчання в СПТУ №89 м. Артемове за спеціальністю «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста гірничих виїмочних машин» в загальній кількості 03 роки 04 місяці 09 днів та з 07.05.1987 по 29.05.1989 період проходження військової служби в загальній кількості 02 роки 00 місяців 23 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного суду від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) (Список №1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.04.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

01.05.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, до якої представником позивача долучено, зокрема, уточнену позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

06.05.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, до якої представником позивача долучено, зокрема, докази доплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.05.2024 відповідач-1 надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2024 повторно витребувано у відповідача-2 визначені судом докази по справі.

04.06.2024 відповідач-2 надав до суду відзив на позовну заяву, докази по справі, та одночасно завив клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2024 поновлено відповідачу-2 строк для надання відзиву по справі та долучено до матеріалів справи №200/2483/24 відзив на позовну заяву та докази по справі.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і по теперішній час.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача-1 від 01.02.2024 №29 позивачу було відмовлено у переведені з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного суду від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) (Список №1) у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1-Шахтарі, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994. На думку відповідача-1 страховий стаж позивача становить 24 роки 08 місяців 20 днів в тому числі пільговий підземний стаж за Списком №1 - Шахтарі який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 становить 04 роки 11 місяців 22 дні, стажу роботи за Списком №1 04 роки 11 місяців 22 дні, (при необхідних 5 років). Відповідачем-1 не зараховано до пільгового підземного стажу роботи за Списком №1-Шахтарі який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 наступні періоди: з 01.09.1983 по 09.01.1987 період навчання в СПТУ №89 м.Артемове за спеціальністю «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста гірничих виїм очних машин» в загальній кількості 03 роки 04 місяці 09 днів; з 07.05.1987 по 29.05.1989 період проходження військової служби в загальній кількості 02 роки 00 місяців 23 дні.

Крім того, рішенням відповідача-2 від 01 березня 2024 року №29 позивачу було відмовлено у переведені з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) (Список №1) у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1-Шахтарі, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994. На думку відповідача-1 його страховий стаж становить 24 роки 08 місяців 20 днів в тому числі пільговий підземний стаж за Списком №1 - Шахтарі який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 становить 04 роки 11 місяців 22 дні, стажу роботи за Списком №1 04 роки 11 місяців 22 дні, (при необхідних 5 років). Відповідачем-2 не зараховано до пільгового підземного стажу роботи за Списком №1-Шахтарі який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 наступні періоди: з 01.09.1983 по 09.01.1987 період навчання в СПТУ №89 м.Артемове за спеціальністю «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста гірничих виїм очних машин» в загальній кількості 03 роки 04 місяці 09 днів; з 07.05.1987 по 29.05.1989 період проходження військової служби в загальній кількості 02 роки 00 місяців 23 дні.

Позивач зауважує, що рішення відповідача-1 та відповідача-2 є абсолютно ідентичними по своїй суті.

Позивач вважає такі рішення протиправними та такими, що порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-1 надав відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивач звернувся із заявою №87 від 29.01.2024 про проведення перерахунку пенсії перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Станом на дату звернення за переведенням з пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач досяг віку 55 років. За результатами розгляду заяви відповідачем-1 було прийнято рішення від 01.02.2024 № 29 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, загальний стаж позивача з урахуванням кратності та додаткових років (за Списком №1) складає 24 роки 8 місяців 10 днів, страховий стаж з урахуванням кратності складає 22 роки 8 місяців 10 днів, робота за Списком № 1 складає 04 роки 11 місяців 22 дні (у тому числі за фахом 2 роки 5 місяців 26 днів).

Крім того, відповідач-2 зазначив, що повторно позивач звернувся з заявою про перерахунок «перехід на інший вид пенсії» від 22.02.2024 №190. Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961. За результатами опрацювання заяви про перерахунок Відповідачем-2 винесено рішення про відмову від 01.03.2024 №29 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, періоду навчання в СПТУ №89 м. Артемове за спеціальністю «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста гірничих виїмочних машин» з 01.09.1983 по 09.01.1987 в загальній кількості 03 роки 04 місяці 09 днів, а також періоду проходження військової служби з 07.05.1987 по 29.05.1989 в загальній кількості 02 роки 00 місяців 23 дні, відповідач зазначив, що відповідно протоколу РС-право період навчання з 01.09.1983 по 09.01.1987 внесено як «Навчання за фахом» та зараховано період військової служби з 07.05.1987 по 29.05.1989. При призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №1 або Списку №2 служба в армії або інша діяльність, прирівняна до роботи, яка дає право на пільгову пенсію, враховується в розмірі, що не перевищує наявного стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах. Враховуючи, що загальний стаж позивача за Списком №1 (ст.14 п.202) складає 02 роки 05 місяців 26 днів, то період навчання та період проходження військової служби зараховано в кількості 02 роки 05 місяців 26 днів. Пільговий стаж складає 04 роки 11 місяців 22 дні. Відповідач-1 зауважив, що до пільгового стажу зараховані всі періоди роботи.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є строк перерви між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу який не повинен перевищувати трьох місяців та зарахування на роботу за здобутою спеціальністю після закінчення навчання. Так, зарахування до стажу роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів проходження строкової військової служби, навчання та перебування на виборних посадах період проходження строкової військової служби та навчання за фахом прирівнюються в межах стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах. За результатом розгляду наданих позивачем документів встановлено те, що загальний стаж позивача з урахуванням пільгового стажу в кратному обчисленні складає 24 роки 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж складає 4 роки 11 місяців 22 дні (в тому числі з періоду навчання та проходження строкової військової служби до пільгового стажу враховано 2 роки 5 місяців 26 днів, тобто, в межах стажу роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах).

Відповідач-2 зазначив, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу позивачу відмовлено у переведені на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, відповідач-2 зауважив, що стаж позивача було обчислено на підставі документів, які були надані до заяви про призначення пенсії. Жодних рішень щодо прийому чи відмови у прийомі документів відповідач-2 не приймав.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності з 14.12.2020 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами.

29.01.2024 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії.

До зазначеної зави були додані, зокрема, копії наступних документів: диплома; тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_3 .

01.02.2024 відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, прийняв рішення №29 в якому зазначено, зокрема, наступне.

« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою від 29.01.2024 №87, щодо проведення перерахунку пенсії на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

Відповідно до пункту 3 статті 45 та пункту 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-ІV від 08.07.2011 особі яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та за вислугу років), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2148-VІІ від 03.10.2017) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, то за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах,

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Підсумок по загальному стажу ОСОБА_1 з урахуванням кратності + додаткові роки (за Списком 1) складає 24 роки 8 місяців 10 днів, підсумок по страховому стажу з урахуванням кратності складає 22 роки 8 місяців 10 днів, робота за Списком 1 складає 04 років 11 місяців 22 дні (в тому числі навчання за фахом 2 роки 5 місяців 26 днів).

За таких обставин відмовити ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.».

22.02.2024 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії.

До зазначеної зави були додані, зокрема, копії наступних документів: диплома; тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_3 , та власноруч написаної заяви, в якій позивач просив зарахувати до його пільгового стажу за Списком №1-шахтарі період навчання за фахом та період проходження військової служби.

01.03.2024 відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, прийняв рішення №29, в якому зазначив, зокрема, наступне.

«Заявник: ОСОБА_1 .

Шифр та вид пенсії: пенсія по інвалідності.

Умови призначення: Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Податковий номер: .

Дата народження, стать: ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік.

Дата перерахунку, вік: 22.02.2024, 50 років 3 місяці 26 днів, працює.

Вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.

Адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно пункту 1 статті 114 Закону працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць пенсія призначається після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно Порядку зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів проходження строкової військової служби, навчання та перебування на виборних посадах період проходження строкової військової служби та навчання за фахом прирівнюються в межах стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Результат розгляду документів, доданих до заяви: загальний стаж заявника урахуванням пільгового стажу в кратному обчисленні складає 24 роки 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж складає 4 роки 11 місяців 22 дні (в тому числі з періоду навчання та проходження строкової військової служби до пільгового стажу враховано 2 роки 5 місяців 26 днів, тобто в межах стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах).

Вирішено: відмовити в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.».

Позивач, не погодившись із зазначеними рішеннями органів пенсійного фонду, звернувся з цим позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до диплома №300146 позивач у період з 01.09.1983 по 10.01.1987 навчався в СПТУ №89, м. Артемове Донецької області, за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виїмочних машин.

Згідно з обліково-послужною карткою до тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_3 позивач у період з червня 1987 року по червень 1989 року проходив військову службу у в/ч пп НОМЕР_4 .

Відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право, страховий стаж «Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)» складає 04 роки 11 місяців 22 дні (у тому числі «Навчання за фахом» 02 роки 05 місяців 26 днів»), період з 01.09.1983 по 09.01.1987 зараховано до страхового стажу позивача «Навчання за фахом», період з 07.05.1987 по 29.05.1989 зараховано до страхового стажу позивача «Військова служба строкова». До пільгового страхового стажу позивача «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в» зараховано періоди з 10.01.1987 по 31.03.1987, з 04.04.1987 по 26.04.1987, з 16.08.1989 по 20.08.1989, з 24.08.1989 по 31.10.1989, з 05.11.1989 по 01.04.1990, з 08.09.1993 по 30.11.1993, з 11.12.1993 по 28.02.1995, з 02.03.1995 по 31.03.1995, з 07.04.1995 по 25.04.1995.

Трудова книжка в матеріалах справи відсутня.

Суд зауважує, що не є спірним питанням у справі, що у період з 01.09.1983 по 09.01.1987 позивач навчався за фахом, та у період 07.05.1987 по 29.05.1989 проходив військову службу.

Отже, спірним у цій справі є питання щодо правомірності прийняття відповідачами рішень від 01.02.2024 №29 та від 01.03.2024 №29.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (зі змінами) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

До набрання чинності Законом №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із частиною третьою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

При цьому, суд зазначає що положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зі змінами) (далі - Порядок №637).

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

Як передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, суд констатує, що в матеріалах справи відсутня копія трудової книжки позивача, яка ані представником позивача, ані відповідачами суду надана не була. Тому, враховуючи відсутність трудової книжки позивача, суд вирішує даний спір на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

В період навчання та служби позивача діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (далі Положення №590).

Згідно з підпунктом «к» пункту 109 розділу VIII Положення №590 служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Частиною 3 пункту 109 Положення №590 передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «д» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

В період військової служби позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджена постановою Держпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція № 162).

Згідно з пунктом 2.17 Інструкції №162 до трудової книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів наступних документів такі записи:

а) про час служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР, у всіх видах охорони, на яку поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби;

б) про час навчання в професійно-технічних та інших училищах, на курсах і в школах по підвищенню кваліфікації, по перекваліфікації та підготовці кадрів;

в) про час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських загонах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), партійних школах, профруху і про час перебування в аспірантурі, клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених в п. 2.15 цієї Інструкції;

г) про роботу як члена колгоспу - в тих випадках, коли чинним законодавством передбачено залік цієї роботи в загальний трудовий стаж робітників і службовців.

Згідно з обліково-послужною карткою до тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_3 позивач у період з червня 1987 року по червень 1989 року проходив військову службу у в/ч пп НОМЕР_4 , що не є спірним питанням у справі.

Разом із цим, як встановлено судом вище, відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право, період з 07.05.1987 по 29.05.1989 зараховано до страхового стажу позивача «Військова служба строкова», а періоди роботи з 04.04.1987 по 26.04.1987 та з 16.08.1989 по 20.08.1989 зараховано до пільгового страхового стажу позивача «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в». Тобто, перед проходженням строкової військової служби та після її закінчення, позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» було визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Крім того, відповідно до диплома №300146 позивач у період з 01.09.1983 по 10.01.1987 навчався в СПТУ №89, м. Артемове Донецької області, за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виїмочних машин.

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні від 01.02.2024 №29 відповідач-1 зазначив, що підсумок по загальному стажу ОСОБА_1 з урахуванням кратності + додаткові роки (за Списком 1) складає 24 роки 8 місяців 10 днів, підсумок по страховому стажу з урахуванням кратності складає 22 роки 8 місяців 10 днів, робота за Списком 1 складає 04 років 11 місяців 22 дні (в тому числі навчання за фахом 2 роки 5 місяців 26 днів).

Також, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні від 01.03.2024 №29 відповідач-2 зазначив, що загальний стаж позивача з урахуванням пільгового стажу в кратному обчисленні складає 24 роки 8 місяців 10 днів. Пільговий стаж складає 4 роки 11 місяців 22 дні (в тому числі з періоду навчання та проходження строкової військової служби до пільгового стажу враховано 2 роки 5 місяців 26 днів, тобто, в межах стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту «в» та пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з підпунктом «з» пункту 109 розділу VIII Положення №590, крім роботи в якості робітника або службовця, до загального стажу роботи зараховується також навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно - технічної освіти (в ремісничих школах і училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах тощо) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Отже, законодавством, чинним до 01.01.1992, було передбачено, що під час призначення пенсій на пільгових умовах або в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнювалась за вибором особи, яка звернулась за пенсією, до роботи, яка передувала службі, або до роботи, яка слідувала за нею, а навчання, зокрема в професійно-технічних училищах, прирівнювалося до роботи, яка слідувала за закінченням навчання.

Як встановлено судом вище, відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право, період з 01.09.1983 по 09.01.1987 зараховано до страхового стажу позивача «Навчання за фахом», а періоди роботи з 10.01.1987 по 31.03.1987 та з 04.04.1987 по 26.04.1987 зараховано до пільгового страхового стажу позивача «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в». Тобто, після закінчення навчання, позивач працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Разом із цим, згідно з частиною п`ятою пункту 109 Положення №590 у разі призначення пенсій на пільгових умовах або у пільгових розмірах (підпункти «а», «б» и «в» пункту 91) робота або інша діяльність, що прирівнюється до роботи, що надає право на зазначені пенсії, ураховується у розмірі, що не перевищує наявного стажу роботи, що надає право на пенсію на пільгових умовах або у пільгових розмірах.

Так, відповідно до форми РС-право відповідачами до пільгового страхового стажу позивача «Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)» зараховано 04 роки 11 місяців 22 дні, із яких «Навчання за фахом» - 02 роки 05 місяців 26 днів.

Таким чином, розмір іншої діяльності позивача, що прирівнюється до роботи, яка надає право на пенсію на пільгових умовах (навчання в СПТУ №89, м. Артемове Донецької області, та військова служба), перевищує його наявний стажу роботи, що надає право на пенсію на пільгових умовах, а тому не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №1-Шахтарі, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, весь період його навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987.

З огляду на наведене, суд приходить висновку про відсутність підстав для зарахування всього періоду навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987 та періоду військової служби позивача з 07.05.1987 по 29.05.1989 до його пільгового стажу за Списком №1-Шахтарі, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, оскільки у сукупності ці періоди перевищують періоди трудового стажу позивача, які зараховано до його пільгового стажу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Отже, відповідачі правомірно не зарахували до пільгового стажу позивача за Списком №1-Шахтарі, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, весь періоду навчання позивача з 01.09.1983 по 10.01.1987 та період військової служби з 07.05.1987 по 29.05.1989, а лише частину періоду навчання 02 роки 05 місяців 26 днів.

За таких підстав, та з урахуванням того, що позивачу було відмовлено відповідачами у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, суд висновує, що рішення від 01.02.2024 №29 та від 01.03.2024 №29 прийняті відповідачами з дотриманням положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України, отже, є правомірним та не підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові 25 червня 2020 року по справі №520/2261/19, згідно яких «обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги».

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10.06.2024.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова