Справа № 380/17188/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17188/23 пров. № А/857/25030/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року (суддя- Москаль Р.М., ухвалене в м. Львів) у справі № 380/17188/23 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2023 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг в сумі 46311,14 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в позові.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є платником податків. Контролюючий орган визначив ОСОБА_1 податкові зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень: №0-1350 від 04.06.2021 року на суму 11524,28 грн.; №0-1350 від 04.06.2021 року на суму 8873,70 грн.; №1-1350 від 05.09.2022 року на суму 14640,20 грн.; №1-1350 від 05.09.2022 року на суму 11272,96 грн.

Вказані рішення скеровувалися рекомендованою кореспонденцією на податкову адресу платника податків у визначеному ПК України порядку та не оскаржувалися в адміністративному/судовому порядку.

Платник податку не сплатив визначені йому контролюючим органом та узгоджені ним грошові зобов`язання у встановлені ПК України строки, тому такі набули статусу податкового боргу.

Відтак, контролюючий орган надсилав платнику податків податкову вимогу №0-1301 від 21.04.2023 з вимогою сплатити заборгованість.

Проте, станом на 29.06.2023 податковий борг ОСОБА_1 по сплаті податків та зборів становить 68593,24 грн., що підтверджується даними довідки про податкову заборгованість №7291/5/13-01-13-03 від 30.02.2023; заявлена до стягнення в цій справі сума податкового боргу 46311,14 грн.

Відомості про актуальний стан податкового боргу підтверджуються даними облікової картки платника податків.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно пункту 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 16.1.4. статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України). У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Згідно пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 58.3. статті 59 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 59.5. статті 59 ПК України обумовлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що податковий борг ОСОБА_1 станом на 29.06.2023 становив 68593,24 грн.

У вказаній справі, орган стягнення просить суд стягнути податковий борг по податку на майно в сумі 46311,14 грн., що виник внаслідок несплати платником податків у встановлені законом строки податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом шляхом виставлення податкових повідомлень-рішень №0-1350 від 04.06.2021 року; №0-1350 від 04.06.2021 року; №1-1350 від 05.09.2022 року; №1-1350 від 05.09.2022 року.

Контролюючий орган визначив ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Разом з тим, доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку цих рішень матеріали справи не містять, тому визначені ними зобов`язання набули статусу узгоджених. Платник податку не сплатив визначені йому контролюючим органом та узгоджені ним грошові зобов`язання у встановлені ПК України строки, тому такі набули статусу податкового боргу.

З метою спонукати відповідача сплатити податковий борг орган стягнення скеровував боржнику податкову вимогу №0-1301 від 21.04.2023.

Вказана вимога також особисто вручена відповідачу; позов про стягнення податкового боргу подано до суду після спливу 30 днів з дати надіслання платнику податків податкової вимоги.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 380/17188/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга