Справа № 440/5365/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/5365/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження ВП58692318 від 19.03.2019 та незняття відповідних заборон, виключення з реєстру боржників стосовно ОСОБА_2 по стягненню виконавчого збору на користь держави в сумі 51074,78 грн;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вилучити з Єдиного реєстру боржників запис на ОСОБА_2 , внесений у зв`язку з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження №58692318 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко С.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 51 074,78 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також відповідач, Відділ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2024:

1) позовну заяву повернуто позивачу в частині позовних вимог:

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенка С.В. від 19.03.2019 №55687798 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 51 074,78 грн;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенко С.В. №58692318 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови державного виконавця від 19.03.2019 №55687798 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 51 074,78 грн.

2) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5365/24 в частині позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження ВП58692318 від 19.03.2019 та незняття відповідних заборон, виключення з реєстру боржників стосовно ОСОБА_2 по стягненню виконавчого збору на користь держави в сумі 51074,78 грн;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вилучити з Єдиного реєстру боржників запис на ОСОБА_2 , внесений у зв`язку з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження №58692318 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенко С.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 51 074,78 грн.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №58692318, здійснено приватним виконавцем при виконанні того самого виконавчого листа, що й був переданий на виконання державному виконавця. Таким чином відбулося задвоєння стягнення виконавчого збору. А отже, постанова про стягнення виконавчого збору, винесена державним виконавцем, не відповідає вимогам статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", а накладений внаслідок її виконання арешт на майно та кошти ОСОБА_1 підлягає зняттю. Крім того, на думку позивача, підлягає також вилученню з Єдиного реєстру боржників запис щодо ОСОБА_2 .

Відповідач подав відзив на позов, у якому повідомив, що у провадженні відділу перебувало виконавче провадження №55687798 з примусового виконання виконавчого листа № 524/1032/16-ц, виданого 14.12.2016 Автозаводським районним судом м.Кременчука, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованості в сумі 510 747,78 грн.

Відповідач стверджував, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, винесена державним виконавцем 19.03.2019, відповідає всім вимогам до виконавчого документа, передбачених статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

25.03.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №58692318 з примусового виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень №55687798 від 19.03.2019, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави виконавчого збору в сумі 51 074,78 грн. Примірник постанови боржником отримано 02.04.2019 особисто під підпис.

На думку представника відповідача, виконавче провадження завершено відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", підстави для зняття арешту з майна боржника та вилучення запису щодо боржника ОСОБА_4 з Єдиного реєстру боржників відсутні.

Справа розглянута у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 вказаного Кодексу.

Обставини справи, встановлені судом

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.08.2016 року, що набрало законної сили 11.10.2016 року, було задоволено позов ПАТ "Фідобанк" до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та стягнуто зі вказаних солідарно на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованість за кредитним договором у сумі 503 199,78 грн, а також 7 548,00 грн судового збору.

Суд наголошує, що сума боргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підлягала стягненню солідарно.

02.02.2018 державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55687798 щодо примусового виконання виконавчого листа №524/1032/16-ц, виданого 14.12.2016 Автозаводським районним судом м.Кременчука, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованості в сумі 510 747,78 грн.

Пунктом 3 цієї постанови визначено стягнути з боржника суми виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Постановою начальника УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 25.08.2018 виконавче провадження передано на виконання з Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука до Відділу примусового виконання рішень.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.11.2018, справа №524/1032/16-ц, замінено сторону виконавчого провадження, а саме замінено стягувача з ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Каргопром".

На все рухоме та нерухоме майно боржника постановою державного виконавця від 22.12.2018 накладено арешт.

Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем періодично направлялись запити до реєструючих право власності установ.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано транспортний засіб марки KIA SPORTAGE, постановою державного виконавця від 22.12.2018 вказаний транспортний засіб оголошено в розшук.

15.03.2019 до відділу надійшла заява стягувача щодо повернення виконавчого документа без подальшого виконання відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

19.03.2019 винесено постанову про повернення виконавчого листа на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Того ж дня, 19.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 51 074,78 грн.

25.03.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №58692318 з примусового виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень №55687798 від 19.03.2019, про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави виконавчого збору в сумі 51 074,78 грн. Примірник постанови боржником отримано 02.04.2019 особисто під підпис.

14.05.2019 державним виконавцем накладено арешт на кошти та майно боржника в межах ВП 58692318, про що прийнято відповідні постанови.

15.05.2019 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в межах виконавчого провадження №58692318, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31558577.

Також слід відмітити, що ОСОБА_4 05.12.2019 року змінила прізвище на Кулик.

08.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач не погодилася з бездіяльністю відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження ВП58692318 від 19.03.2019 та незняття відповідних заборон, виключення з реєстру боржників, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово зверталася до відповідача зі заявами про зняття арешту, однак отримувала відмови.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Положеннями статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішення третейського суду, рішення міжнародного комерційного арбітражу, рішення іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями частини п`ятої статті 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Положеннями частин третьої-п`ятої статті 37 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент винесення постанов про повернення виконавчого документа та про стягнення виконавчого збору) визначено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Також суд зазначає, що відповідно до приписів статті 42 Закону України Про виконавче провадження кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Висновки щодо правозастосування

З аналізу вказаних вище норм Закону України Про виконавче провадження слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір не стягується, зокрема, у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Також, відповідно до частини дев`ятої статті 27 вказаного Закону, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконане до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. В свою чергу, питання про стягнення виконавчого збору може бути також вирішене державним виконавцем, у відповідності до статті 37 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 вказаного Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

При цьому, суд враховує, що сума боргу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підлягала стягненню солідарно.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні відділу перебувало виконавче провадження №55687798 з примусового виконання виконавчого листа №524/1032/16-ц, виданого 14.12.2016 Автозаводським районним судом м.Кременчука, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Фідобанк" заборгованості в сумі 510 747,78 грн.

02.02.2018 по вказаному провадженню винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 3 якої визначено стягнути з боржника суми коштів виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Разом з тим, 19.03.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП №55687798, якою на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист №524/1032/16-ц повернуто стягувачу за його заявою.

Одночасно з цим, 19.03.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №55687798, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 51 074,78 грн. У пункті 3 цієї постанови зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення.

У зв`язку з цим, 25.03.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58692318, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №55687798, виданої 19.03.2019 ВПВР УЗПВР у Полтавській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 51074,78 грн.

При цьому матеріалами даної адміністративної справи підтверджуються доводи позивача на те, що рішення суду №524/1032/16-ц було виконане у межах виконавчого провадження №57925318, що перебувало у провадженні приватного виконавця Скрипника В.Л.

У межах цього ж виконавчого провадження солідарним боржником ОСОБА_5 було сплачено основну винагороду приватному виконавцю.

За рахунок коштів, що надійшли від примусової реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_5 , в повному обсязі задоволено вимоги стягувача за виконавчим документом, тобто забезпечено фактичне виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі №524/1032/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором в розмірі 503 199,78 грн та судового збору в розмірі 7 548,00 грн, а також стягнуто основну винагороду приватного виконавця в розмірі 51 074,78 грн пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми /а.с. 38-39/.

У зв`язку з цим, 21.02.2019 приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57925318 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду /а.с. 40/. Основна винагорода приватного виконавця за вищевказаним виконавчим провадженням стягнута у відповідності до вимог чинного законодавства в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №305 від 15.02.2019 /а.с. 39/.

Відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_4 державним виконавцем було задвоєнням виконання одного й того ж судового рішення щодо двох різних солідарних боржників.

Спірні правовідносини, які склалися у цій справі, зводяться до питання (не)правомірності незняття відповідних заборон, виключення з реєстру боржників стосовно ОСОБА_1 по стягненню виконавчого збору на користь держави в сумі 51 074,78 грн.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 9 Закону №1404-VІІІ єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (частина перша).

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення (частина друга).

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята).

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо) (частина шоста).

Відповідно до частини сьомої статті 9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Аналогічні норми передбачені Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016р., відповідно до п. 2 розділу І якого єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу Х цього Положення система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України Про виконавче провадження; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

Із аналізу викладених приписів вказаних Закону та Положення слідує, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

В рамках цієї справи судом встановлено, що 21.02.2019 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57925318 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду у справі у справі №524/1032/16-ц /а.с. 40/, а основна винагорода приватного виконавця за вищевказаним виконавчим провадженням стягнута у відповідності до вимог чинного законодавства в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 305 від 15.02.2019 /а.с. 39/.

Наведене свідчить про те, що у позивача у повному обсязі відсутні майнові зобов`язання перед стягувачем (з урахуванням того, що стягнення було солідарним) у межах справи у справі №524/1032/16-ц.

При вирішенні спору в цій частині, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини).

Виходячи з того, що метою ведення Єдиного реєстру боржників є оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна, у позивача є відсутньою заборгованість за виконавчими провадженнями та за виконавчим документом, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 перестала бути боржником у розумінні Закону України Про виконавче провадження.

У зв`язку з цим, наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників по виконавчому провадженні ВП №58692318, при відсутності положень законодавства про можливість її виключення у зв`язку із сплатою боргу після закінчення виконавчого провадження, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

З наведеного слідує, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що позивач не має жодних майнових зобов`язань, покладених на неї, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про неї в Єдиному реєстрі боржників. При цьому, такі відомості не відповідають дійсним обставинам (заборгованість фактично є відсутньою).

Тому відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників на підставі відповідного рішення суду, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо зняття арешту, накладеного в межах ВП №58692318, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено наявність запису №31558577 про накладений в межах виконавчого провадження №58692318 арешт, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (стаття 37 Закону України Про виконавче провадження у відповідній часовій редакції).

Отже, накладений арешт в межах ВП №58692318 мав бути знятий.

Водночас позивачем сформульована позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незакінчення виконавчого провадження ВП58692318 від 19.03.2019.

У такому формулюванні ця позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки 08.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначена постанова є чинною та позивачем не оскаржена. Виконавче провадження закінчене. Бездіяльність в цій частині відсутня.

Державним виконавцем протиправно допущена бездіяльність щодо незняття арешту з майна ОСОБА_6 при поверненні виконавчого документа всупереч вимогам статті 37 Закону України Про виконавче провадження, в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу.

Але відповідної позовної вимоги ОСОБА_1 не заявлено. Водночас без зняття цього арешту оцінка судом предмету цього судового розгляду і застосовані засоби судового захисту були б неповні.

Тому, суд, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства Україини, вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог і зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений в межах виконавчого провадження №58692318, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31558577.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв-Пожежників, 13, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття обтяжень, невиключення з реєстру боржників записів стосовно ОСОБА_2 по виконавчому провадженню ВП58692318.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений в межах виконавчого провадження №58692318, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31558577.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вилучити з реєстру боржників запис про ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), внесений у зв`язку з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження №58692318 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених статтями 287 і 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков