Справа № 345/3121/24
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/3121/24
Провадження № 2-а/345/27/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Спетрука Ігоря Ярославовича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

представник позивача адвокат Гунько О.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Свою позовну заяву мотивував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 06.04.2024 о 23:59:47 годині в м. Калуш по вул. Січових Стрільців, 15, начебто керував автомобілем «CHERY AMULET», номерний знак НОМЕР_1 , та порушив ПДР, а саме: вимоги п.п. 9.2.6 ПДР України. До постанови серія ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 не долучено жодних доказів, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення. Більше того, в самій постанові не вказано, які саме докази свідчать про вчинене правопорушення саме позивачем. Відповідно до підпункту «б» пункту 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. При цьому обов?язок вмикати світловий покажчик повороту виникає лише у випадку вчинення водієм маневру, тобто перед початком руху, перестроюванням, поворотом праворуч чи ліворуч, розворотом, з?їздом з проїзної частини, рухом заднім ходом (пункт 1.10 ПДРУкраїни). Крім того, відповідно до п. 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Незважаючи на викладену норму закону, жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем до матеріалів при розгляді адміністративної справи про притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не долучено.

Крім того, представник позивача адвокат Гунько О.Ю. подав до суду заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку звернення зі заявою до суду та забезпечити право доступу до правосуддя, поновивши позивачу строк на оскарження постанови серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024.

Свою заяву мотивує тим, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції. Дані твердження узгоджуються із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду у справі № 500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22) прийнятою 29 вересня 2022 року, а також у подібній справі № 727/8025/23 провадження №2-а/727/78/23, що викладена в рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2023 року. Наголошує, що з оскаржуваною постановою позивач зміг ознайомитись тільки 09.05.2024 після ознайомлення з матеріалами іншої справи № 345/2527/24, яка також перебуває на розгляді Калуського міськрайонного суду. Також звертає увагу суду, що позивач не отримував копію оскаржуваної постанови 07.04.2024, ні наручно, ні поштовою кориспонденцією, тому не зрозуміло, чий підпис стоїть у графі, що її отримав, так як не зазначено розшифровку самого підпису особи, яка отримала оскаржувану постанову. Щодо вказаного від імені заявника підпису, то він не належить заявнику та проти даного підпису заперечує в цілому.

Представник позивача адвокат Гунько О.Ю. подав до суд заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Виклик свідків не проводити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, з викликом сторін, запропоновано відповідачам протягом 5 днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

17.05.2024 представник позивача адвокат Гунько О.Ю. подав до суду заяву про поновлення строків оскарження (а.с. 27-31).

06.06.2024 представник позивача адвокат Гунько О.Ю. подав до суд заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити. Виклик свідків не проводити.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачами не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останні не скористалися

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024, яка винесена старшим інспектором Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Спетруком Ігорем Ярославовичем, ОСОБА_1 06.04.2024 о 23:59:47 год. в м. Калуш по вул. Січових Стрільців, 15, керував автомобілем «CHERY AMULET», номерний знак НОМЕР_2 , та не увімкнув лівий показник повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР України. У зв`язку із чим постановлено притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 18).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оцінка суду:

дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9.2.б Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови позивач 06.04.2024 о 23:59:47 год. в м. Калуш по вул. Січових Стрільців, 15, керував автомобілем «CHERY AMULET», номерний знак НОМЕР_2 , та не увімкнув лівий показник повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачі суду не надали, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростували.

Дані, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, не містять інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення та не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та, відповідно, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, не може оцінюватися судом, як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, з огляду на те, що докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, відповідачами не подано, в матеріалах справи вони відсутні, враховуючи, що працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання і мають можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 9.2.б ПДР, що вказує про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду недоведена, у зв`язку із чим, постанову серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 щодо позивача про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження по справі закрити, що буде належним захистом порушеного права позивача. Відтак, позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд враховує, що позивач заперечує факт підписання ним оскаржуваної постанови та отримання її копії 07.04.2024, а також те, що відповідачами не надано доказів на підтвердження зазначеної обставити, в тому числі відеозапис з місця події, який б відображав процедуру оформлення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Водночас, як зазначає представник позивача про постанову серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024 позивач дізнався 09.05.2024 після ознайомлення ним в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області з матеріалами справи № 345/2527/24, що підтверджується відповідною заявою (а.с. 19) та відміткою про ознайомлення. Водночас, адміністративний позов до суду було подано до суду 15.05.2024.

Таким чином, позивачем подано позовну заяву в межах строку встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до старшого інспектора Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Спетрука Ігоря Ярославовича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1843798 від 07.04.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, вул. А.Сахарова, 15 м. Івано-Франківськ.

Відповідач: старший інспектор Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Спетрук Ігор Ярославович, вул. О.Тихого, 10 м. Калуш Івано-Франківської області.

Суддя: