Справа № 280/4518/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/4518/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №280/4518/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_2 , в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати Довідку відповідача від 20.06.2023 №393; зобов`язати відповідача здійснити повторний медичний огляд позивача з урахуванням всіх медичних документів, встановлених діагнозів та пройдених ним обстежень та прийняти рішення, згідно з вимогами чинного законодавства України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що він не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Однак, сторона позивача не може погодитися з вказаним рішенням суду, оскільки воно не є таким, що відповідає вимогам закону та суттєво порушує право позивача, як військовослужбовця.

Крім того, оскільки Положенням № 402 регламентовано оскарження постанови ВЛК, як у вищестоящу ВЛК так і до суду, то позовна вимога про направлення позивача на повторний медичний огляд не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд не встановлює нових діагнозів та не приймає безпосередньо рішення про придатність або ж непридатність позивача до військової служби, а лише направляє особу до компетентного органу для здійснення повторного огляду з урахуванням чинного законодавства та медичної документації та діагнозів позивача та його пройдених обстежень та висновків лікарів.

Позивач зазначав, що відповідачем не було дотримано процедуру прийняття Довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2023 року № 393 про придатність до військової служби, оскільки не було враховано всіх медичних документів позивача зі встановленими діагнозами та відповідними рекомендаціями лікарів, що впливали на визначення ступеню придатності/непридатності або ж обмеженої придатності ОСОБА_1 до військової служби.

Тобто, позивач зазначав про недотримання саме процедури прийняття рішення відповідачем і жодним чином, позивач не ставив перед судом питання щодо визнання його непридатним до військової служби, а лише просив направити його на повторний огляд ВЛК з урахуванням всіх наявних обстежень та документів, які не були враховані при першочерговому огляді.

Зі змісту оскаржуваної Довідки, можна встановити, що вона взагалі не містить відомостей про наявність у позивача «дегенеративно-дистрофічних змін у хребті та ін.», які констатовано Висновком МРТ від 02.05.2023 року та консультативним висновком невролога, що були наведені вище.

При цьому, дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребту передбачені ст.23 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення № 402), та який встановлюють непридатність до військової служби або обмежену придатність, що визначається індивідуально.

У оскаржуваній Довідці відсутні будь-які посилання ВЛК на ст.23-б Розкладу хвороб, хоча вона за даних обставин мала суттєве значення.

Зазначене дає підстави констатувати, що ВЛК не дослідив належним чином стан позивача та повний перелік його хвороб, які впливали на визначення його придатності, непридатності або ж обмеженої придатності до несення військової служби та були прямо передбачені Розкладом хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, що є додатком 2 до Положення № 402.

У відповідності до пп. б п.6.1. Положення № 402, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Тобто, суд згідно чинного законодавства має відповідні повноваження на направлення особи-військовослужбовця на медичний огляд.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

За приписами вказаного положення, під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.

З огляду на це позивач вважає, що спірне рішення ВЛК прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням вимог законодавства щодо проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що відповідачем було проведено медичний огляд з метою визначення ступеню придатності до військової служби позивача. Після проведення медичного огляду, усі надані позивачем дослідження були враховані та була видана Постанова (Довідка) ВЛК №393 від 20.06.2023 із зазначенням діагнозу.

Довідкою ВЛК №393 від 20.06.2023 підтверджується, що відповідачем проведений медичний огляд позивача та встановлений діагноз.

Позивач жодним чином не висловив своєї незгоди з встановленим ВЛК при військовій частині НОМЕР_1 діагнозом, та підтверджується підписом позивача у Додатку 13.

У разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до Центральної військово-лікарської комісії або до ВЛК регіону для перегляду відповідної постанови.

Позивач не надав до суду докази звернення до ЦВЛК з приводу розгляду, переогляду, скасуванню постанови відповідача оформленої Довідкою ВЛК від 20.06.2023 №393.

Таким чином, аналізуючи наведені вище вимоги законодавства та встановлені обставини справи, можна дійти висновку, що спірна постанова ВЛК Відповідача, щодо ступеню придатності до військової служби позивача викладена у формулюванні «Придатний до військової служби», оформлена Довідкою військово-лікарської комісії № 393 від 20.06.2023 є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 у травні 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний у Збройні сили України за мобілізацією, посада стрілець-санітар.

20 червня 2023 року ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 було проведено медичний огляд позивача, діагноз: «Вертеброгенна люмбалгія з незначним порушенням функції. Астено-невротичний синдром. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Остеохондроз поперекового відділу хребта, спондилоартроз, грижі дисків L1-L2 з легкою каудальною міграцією, протрузії дисків L3-L4 з незначним порушенням функції. Гастроезофагальна рефлексна хвороба з ерозивним рефлюкс-езофагітом. Хронічний гастродуоденіт з незначним порушенням функції. Виразкова хвороба, неактивна фаза. Рубцева деформація цибулини ДПК з незначним порушенням функції. Міопія ступенем 2,5Д обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби»; та складено довідку військово-лікарської комісії №393, відповідно до якої констатовано, що на підставі статей 23-в, 52-в, 53-в, 64-в, 14-г графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 придатний до військової служби.

Позивач, не погодившись з висновком ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 від 20.06.2023 №393, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволені вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби. Обставин порушення відповідачем цієї процедури в межах даної справи судом також не встановлено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Статтями 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Пунктом 1 Розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, що цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до пункту 213 Положення, військовослужбовці строкової військової служби можуть бути звільнені зі строкової військової служби достроково відповідно до пунктів «б», «в», «г» частини другої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану.

У разі відсутності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби за сімейними обставинами керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надає заявнику відповідь про причини відмови і повідомляє про це командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

Відповідно до ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII, Військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Положення № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є зокрема визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.

За положенням п. 2.1 розділу 1 Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

За п. 2.4.10 Положення № 402, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Згідно з п. 1.1 розділу 2 Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті; кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.

Згідно з п. 1.2 розділу 2 Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

При цьому, за положенням п. 6.9 глави 6 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Згідно з п. 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту:

г) «Обмежено придатний до військової служби»

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби.

Згідно з п.20.4 глави 20 розділу ІІ Положення №402, за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;

«обмежено придатний до військової служби».

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«обмежено придатний до військової служби»;

«придатний до військової служби».

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

За приписами п. 20.3 Положення № 401 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: г) «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що під час дії воєнного стану військовослужбовці підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав. За результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Матеріали справи свідчать, що військово-лікарською комісією при військовій частині було проведено медичний огляд позивача та складено довідку, в якій прийнято рішення -«придатний до військової служби».

Суд зазначає, що вказане рішення ВЛК відповідає рішенню яке приймає відповідач у даному випадку відповідно до Положення № 401.

При цьому, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду. До виключної компетенції ВЛК належить повноваження надавати оцінку стану здоров`я позивача та, відповідно, вирішувати питання про придатність останнього для проходження військової служби, тому адміністративний суд позбавлений можливості підміняти інших суб`єктів владних повноважень. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року справа №810/5009/18, від 09 грудня 2020 року справа № 814/2722/16, від 12 лютого 2021 року справа № 820/5570/16.

Суд зазначає, що матеріали справи не міcтять звернення позивача до ВЛК щодо необхідності врахування інших поданих документів, визначення видів служби та роботи, що протипоказані йому.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо наявності обставин які б свідчили про необхідність такого визначення.

У даному випадку колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції стосовно того, що при наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом, проте таким правом не скористався.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відповідно до норм Положення №402 в судовому порядку можуть бути оскаржені саме рішення ВЛК регіону чи ЦВЛК.

Скаржник не заперечує факту того, що він не звертався до ЦВЛК, а навпаки позивач зазначає, що відповідач не пропонував йому взагалі звертатися до ЦВЛК з приводу оскарження його постанови. Отже, в даному випадку судом першої інстанції правомірно враховано висновки Верховного Суду в частині того, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет визначення ступеню придатності особи до військової служби, оскільки наведене є компетенцією саме ВЛК вищого рівня.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 31 липня 2018 року у справі №826/6074/16, від 31 січня 2020 року у справі №648/1899/17, від 12 лютого 2021 року справа № 820/5570/16).

Отже, не зазначення у спірній постанові вказаного позивачем недоліку саме по собі не робить вказану постанову (довідку) протиправною, адже не впливає на правильність висновку ВЛК, тобто не створює бажаного позивачем правого захисту у спосіб визнання такої постанови протиправною й зобов`язання ВЛК провести відносно позивача повторний медичний огляд.

Колегія суддів зазначає, що позивач вправі, як звернутись до ВЛК вищого рівня щодо оскарження спірного рішення, так і до ВЛК щодо надання висновку по іншій хворобі (діагнозу).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо допущеного з боку скаржника порушень вимог чинного законодавства, які стосуються процедури проведення медичного огляду позивача в частині оформлення його результатів.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №280/4518/23 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №280/4518/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко