Справа № 160/10153/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Київській області від 17.01.2024 року № 3375/03-16 щодо відмови в призначенні та виплаті йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 11.01.2024 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021 - 2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 11.01.2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Керуючись своїм правом та досягнувши 60-річного віку, він 11.01.2024 року звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021 - 2023 роки. Головне управління ПФУ у Київській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 17.01.2024 року № 3375/03-16 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки йому вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону №1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду 21.05.2024 року відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач з 09.04.2012 року отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 12.03.2015 року позивача, відповідно до його заяви від 12.03.2015 року, переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 11.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок/перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 - 2023 роки.
Рішенням Головного управління ПФУ у Київській області від 17.01.2024 року №3375/03-16 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 - 2023 роки. Відповідач-1 зазначає, що пенсія за віком на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком, крім того позивачу було ще раніше призначено пенсію по інвалідності (в 2012 році) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи, що позивач, починаючи з 2012 року є учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання спочатку пенсії по інвалідності, а потім пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яка є різновидом пенсії за віком в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підстав для здійснення перерахунку пенсії у 2024 році за нормами ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не було. За таких обставин, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

29.05.2024 року до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач перебуває на пенсійному обліку та вже отримує пенсію за віком (Список № 1), тому підстави для його переведення на пенсію за віком законодавчо відсутні. Так, як позивач вже перебуває на пенсії за віком то Головне управління ПФУ у Київській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України позбавлений можливості для застосування показника заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, оскільки перехід на інший вид пенсії не є первинним призначенням. Оскільки заява позивача фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень ст.40 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2021 - 2023 роки. Враховуючи викладене, відповідач-2 також просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідачів, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області та з 09.04.2012 року отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 12.03.2015 року позивача, відповідно до його заяви переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок/перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 - 2023 роки.

17.01.2024 року Головним управлінням ПФУ у Київській області розглянуто заяву позивача, за принципом екстериторіальності, та прийнято рішення №3375/03-16, яким відмовлено йому в переведенні на інший вид пенсії та в застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки - 2021, 2022, 2023 роки.

Спірним рішенням №3375/03-16 встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення пенсії (за 2014 - 2016 роки).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV, у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 2 Закону №1788-ХІІ за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно із ст.7 Закону №1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

З 01.01.2004 року набув чинності Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно із ст.27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп - Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В силу пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Під час переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), що враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач з 12.03.2015 року отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п."а" ст.13 Закону №1788, яка була обчислена (нарахована) за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач, після досягнення віку (60 років) звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV.

На думку позивача, при зверненні із заявою до відповідача-1, після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням відповідно до приписів ст.40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням звернувся вперше.

Вказані доводи суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій (пенсій за віком). Втім, вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058-IV. Оскільки заява позивача до управління фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень ст.40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 - 2023 роки.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 06.12.2021 р. у справі №185/951/17, від 17.05.2021 р. у справі №185/1473/17.

При цьому суд не враховує посилання позивача на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 02.04.2019 р. у справі № 495/620/17, від 10.04.2019 р. у справі №211/1898/17, від 15.05.2019 р. у справі №504/503/17, від 23.10.2020 р. у справі №528/196/17, оскільки такі висновки суду здійснені у правовідносинах, які не є подібними. За обставинами вказаних справ позивачам первісно пенсія була призначена за вислугу років, які в подальшому виявили бажання отримувати пенсію за віком.

Щодо висновків Верховного Суду викладені у постанові від 17.06.2021 р. у справі №336/7438/16-а, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 30.01.2019 р. року у справі №755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Крім того у справі № 336/7438/16-а, що розглядалася Верховним Судом, позивачу первинно було призначено пенсію за віком з липня 2006 року на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1788-XII, тоді як у справі що розглядається, позивачу пенсію було призначено за віком на пільгових умовах (Список № 2) відповідно до пункту п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є тією ж пенсією за віком, тільки призначена на певних пільгових умовах через особливості виконуваної трудової функції (зі зниженням пенсійного віку і стажу), підстави для перерахунку розміру такої пенсії після досягнення пенсійного віку (60 років) із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують досягненню такого пенсійного віку (за 2021 - 2023 роки), відсутні.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (пров.Андрія Саєнка, 10, м.Фастів, 08500 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма