Справа № 340/1995/24
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1995/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивачка) до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач) про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням позовної заяви у редакції від 08.04.2024 (а.с.35-42), просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 , що виявилась у не внесенні змін до наказу командира військової в/ч НОМЕР_1 від 06.10.2022 № 279, а саме: "Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби";

- зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 внести зміни до наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 06.10.2022 № 279, в частині підстави смерті матроса ОСОБА_3 вказавши: "Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що вказаний вище наказ в частині підстави виключення військовослужбовця ОСОБА_3 із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення частини, а саме смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, є незаконним, оскільки загиблий 09.09.2022 перебував у складі добового наряду, акти за формою НВ-2 чи НВ-3 не складалися. Таким чином, нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 є пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, а підстави для виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення підлягає зміні на смерть, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Однак, командир в/ч НОМЕР_1 на заяви про внесення змін до наказу від 06.10.2022 року № 279 не реагує та залишає їх без відповіді.

Представник відповідача подав відзив, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки до теперішнього часу спеціальне розслідування за фактом смерті ОСОБА_3 не проведене, досудове розслідування з цього приводу не закінчене (попередня постанова про закриття кримінального провадження скасована слідчим суддею), відповідно відсутні обґрунтовані та належні підстави внесення змін до оспорюваного позивачкою наказу, оскільки висновки з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях (а.с.160-161).

У відповідь позивачка просила не брати до уваги відзив відповідача при вирішенні справи по суті (а.с.167-171).

Дослідивши наявні у справі документи та матеріали, судом встановлено наступне.

Так, між позивачкою та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що 19.02.2016 складено відповідний актовий запис за № 58 (а.с.10).

З 12.06.2022 ОСОБА_3 перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 15.09.2022 складено відповідний актовий запис за № 2535 (а.с.23).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть причинами смерті матроса ОСОБА_3 стали: гостра крововтрата, вогнепальне проникаюче наскрізне поранення грудної клітки з ушкодженням серця, лівої легені.

За фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 10.09.2022 СВ ВП № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000114 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (Умисне вбивство), тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Крім того, за фактом смерті матроса ОСОБА_3 наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 09.09.2022 №875 було призначено спеціальне розслідування, за наслідками якого був виданий наказ командира в/ч НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 16.09.2022 № 421 "Про результати службового розслідування за фактом смерті матроса ОСОБА_3 ", згідно якого визнано, що смерть військовослужбовця військової служби за мобілізацією матроса ОСОБА_3 , навідника 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби та сталась з вини військовослужбовця.

Наказом ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 № 279 матроса ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. При цьому, у такому наказі вказано, що смерть військовослужбовця не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.11-12).

02.11.2023 позивачкою подано командиру в/ч НОМЕР_2 заяву з проханням направити командиру в/ч НОМЕР_1 заяву про внесення змін до наказу від 06.10.2022 № 279, а саме: "Смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби" на "Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби" (а.с.46-48).

06.12.2023 аналогічну заяву подано безпосередньо командиру в/ч НОМЕР_1 (а.с.49-50).

Також, 16.02.2024 позивачкою подано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву з проханням направити командиру в/ч НОМЕР_1 заяву про внесення змін до наказу від 06.10.2022 № 279 (а.с.51).

Листом від 17.02.2024 № 732/610 командир в/ч НОМЕР_1 повідомив позивачці, що в ході службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 встановлено, що останній скоїв самогубство, тому підстав для задоволення звернень з приводу внесення змін до наказу від 06.10.2022 № 279 не має (а.с.61).

Листом від 18.03.2024 № 732/785 командир в/ч НОМЕР_1 знову повідомив позивачці, що командування військової частини не має підстав вносити зміни до наказу № 279 (а.с.65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі по тексту Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 р. №280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 р. за № 1407/38743, було затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (далі Інструкція № 280).

Пунктом 4 Розділу VI Інструкція № 280 визначено, що військовослужбовці, які загинули (померли) від захворювання, внаслідок нещасного випадку, від отриманих ними поранення, контузії, травми, каліцтва, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, завданих іншою особою, гострого професійного захворювання (отруєння), одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни, після встановлення причин і обставин загибелі (смерті) та отримання підтвердних документів виключаються наказом по стройовій частині із списків особового складу військової частини.

Як зазначалося, наказом ТВО командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 р. № 279 матроса ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. При цьому, у такому наказі вказано, що смерть військовослужбовця не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.11-12).

Згідно до частини четвертої статті 24 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 р. № 332, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, було затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що додається (далі Інструкція № 332).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції № 332 військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пункту 1 розділу II Інструкції № 332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктами 9, 10, 11 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.

Обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.

Обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби: перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин; перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку; використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог пункту 18 розділу II Інструкції № 332 за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

Відповідно до пункту 1 Розділу III Інструкції №332 передбачено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 4 Розділу III Інструкції № 332 спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3. У цьому разі в актах за формою НВ-3 замість підписів членів комісії з розслідування робиться запис: "Складено відповідно до акта спеціального розслідування".

Відповідно до пункту 6, 7 Розділу III Інструкції № 332 до матеріалів спеціального розслідування включаються: 1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування; 2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються: протокол огляду місця події (додаток 10); ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася; протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події; копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби; медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2: протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції; протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.

Затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 зберігаються у військовій частині, де сталася подія, протягом 45 років. Завірені копії матеріалів спеціального розслідування зберігаються до виконання всіх зазначених в акті за формою НВ-2 заходів, але не менше п`яти років.

У разі ліквідації військової частини матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) передаються до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

Таким чином, аналіз викладених положень дозволяє дійти висновку, що у разі виникнення будь якої обставини, передбаченої пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції № 332, проводиться спеціальне розслідування за процедурою, визначеною розділом ІІІ Інструкції № 332, за результатами якого, з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування, складається акт за формою НВ-2 та оформлюються інші матеріали, передбачені цією Інструкцією. Якщо ж за наслідками проведення спеціального розслідування комісія дійде висновку, що нещасний випадок є таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався такий нещасний випадок на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3.

Встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі № 340/7023/23, яке набрало законної сили 08.03.2024, визнано протиправними та скасовано Акт від 16.09.2022 № 2022 та Наказ командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 № 421 від 16.09.2022 "Про результати службового розслідування за фактом смерті матроса ОСОБА_3 "; зобов`язано військову частину НОМЕР_2 провести спеціальне розслідування факту смерті матроса ОСОБА_3 , яка сталася 09.09.2022 з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 р. № 332 та скласти акти форми НВ-2 і НВ-3.

В ході розгляду справи № 340/7023/23 суд встановив, що будь-яких належних доказів проведення спеціального розслідування у відповідності до Інструкції № 332 до суду не надано, так само як і не надано доказів на підставі яких у наказі командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 № 421 від 16.09.2022 "Про результати службового розслідування за фактом смерті матроса ОСОБА_3 " зроблено висновок, що смерть настала саме з вини військовослужбовця.

Доказів проведення спеціального розслідування по факту смерті військовослужбовця ОСОБА_3 з дотриманням вимог Інструкції № 332 та складення за його результатами актів форми НВ-2 і НВ-3 суду не надано.

Також, як встановлено, за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 10.09.2022 СВ ВП № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000114 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (Умисне вбивство), тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

В подальшому, постановою старшого слідчого-криміналіста в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області від 29.12.2023 закрито кримінальне провадження № 0000114 від 10.09.2022.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2024 у справі № 490/3198/23 (н/п 1-кс/490/535/2024) скасовано постанову старшого слідчого-криміналіста в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області від 29.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0000114 від 10.09.2022 (а.с.141).

Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні триває.

Отже, на сьогодні дійсні обставини смерті військовослужбовця ОСОБА_3 у встановленому законом порядку залишаються не встановленими.

Таким чином, оскільки на день розгляду даної справи спеціальне розслідування за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 з дотриманням вимог Інструкції № 332 не проведено, а досудове розслідування з цього приводу не закінчене, правові підстави для внесення змін до наказу від 06.10.2022 № 279 в частині підстави смерті військовослужбовця ОСОБА_3 відсутні.

Підсумовуючи викладене, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, сума судових витрат, відповідно до КАС України, стягненню на користь позивачки не підлягає.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО