Справа № 560/6139/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6139/24
УХВАЛА

іменем України

07 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 03.04.2024 року у сумі 493 570,15 гривень.

2. Стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2018 року по 03.04.2024 року у сумі 493 570,15 гривень.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 відкрито провадження в цій справі.

Ухвалою від 28.05.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

06.06.2024 від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій зазначає, що виплата грошового забезпечення 06.03.2021, 11.11.2021, зокрема індексації грошового забезпечення не є днем фактичного розрахунку, оскільки такий розрахунок був оскаржений у судовому порядку. Вказує, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, оскільки виплата середнього заробітку стосується одного і того самого виду грошового забезпечення, а саме індексації грошового забезпечення, то проведена відповідачем раніше виплата індексації не може вважатися проведенням остаточного розрахунку, оскільки така виплата була оскаржена у судовому порядку.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців. Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 (справа № 240/532/20).

Верховний Суд зазначає, що у цій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Суд в ухвалі від 28.05.2024 зазначив, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду в частині вимог, які стосуються виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні щодо виплати:

- грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 13 вересня 2018 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №500/2661/20 (виплачено 05.03.2021 року у розмірі 9 500,00 грн);

- індексації грошового забезпечення за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі № 500/2662/20 (виплачено 10.11.2021 року у розмірі 830,30 грн).

Стосовно тверджень представника позивача, викладених у заяві, суд зазначає, що кошти, виплачені позивачу 05.03.2021, 10.11.2021 та 03.04.2024, здійснені на виконання різних рішень судів. Окрім того, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій та індексація грошового забезпечення є різними самостійними виплатами та не пов`язані між собою.

Суд також звертає увагу, що звернення позивача до суду у зв`язку із незгодою в частині суми нарахування індексації грошового забезпечення не є підставою для переривання чи продовження процесуального строку звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку, оскільки такий строк починає відраховуватися з моменту фактичної виплати працівнику несвоєчасно виплачених коштів, а не з моменту усвідомлення таким працівником, що йому виплачено вже усі суми, які на його думку повинні були бути виплачені роботодавцем при звільненні.

Таким чином, суд не вбачає підстав для поновлення процесуального строку звернення до суду в частині вищевказаних позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог.

Керуючись частиною 3 статті 123, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині вимог, які стосуються виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з сум виплаченої грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 13 вересня 2018 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі №500/2661/20 (виплачено 05.03.2021 року у розмірі 9 500,00 грн) та з сум виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 18 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі № 500/2662/20 (виплачено 10.11.2021 року у розмірі 830,30 грн) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.К. Блонський