Справа № 480/13501/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 23.11.2023 №1377 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РУП та Роменського РВП ГУНП в Сумській області», в частині застосування до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділку поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 23.11.2023 №496 о/с «По особову складу», в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області та в частині визначення суми відшкодування ним вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився та складає 7920,57грн.
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, старшим сержантом поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що у відповідача відсутні належні та допустимі докази про вчинення поліцейським ОСОБА_1 зазначених у наказах порушень службової дисципліни, оскільки позивач сумлінно виконував всі передбачені ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.3 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України обов`язки поліцейського.
Також позивач зазначає, що всупереч положень законодавства, відповідачем не було видано повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні, не проведений повний розрахунок при звільненні та не виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку.
Ухвалою суду від 28.12.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 16.01.2024, на підставі ч.13 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу залишено без руху, встановлено п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою суду від 29.01.2024 продовжено позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.
Ухвалою суду від 08.02.2024 у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, клопотання представника позивача щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено, поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до Сумського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків відмовлено, у задоволенні клопотання представника позивача про продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено, продовжено розгляд справи № 480/2607/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позову у повному обсязі, зокрема вказує на те, що службовим розслідуванням встановлено, що позивач, будучи працівником правоохоронного органу, тобто обіймаючи відповідну посади в поліції, маючи спеціальне звання старшого сержанту поліції та здійснюючи функції представника влади, що зобов`язує його дотримуватися певних правил поведінки як на службі так і в побуті, ігноруючи вимоги нормативно правових актів, регламентуючих діяльність поліції, нехтуючи цінностями, які присягнув захищати, порушив службову дисципліну, зокрема допустив дії, які призвели до витоку службової інформації, яка стала відома йому у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та негативних наслідків, що суперечать інтересам служби.
Зауважує, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення, який застосовано до позивача враховано характер проступку, обставини, за яких він вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку, ставлення позивача до служби. Відтак, відповідач вважає адміністративний позов необгрунтованим, таким що не підлягає задоволенню, а дії ГУНП в Сумській області є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в органах Національної поліції України, до 07.11.2023 - на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.11.2023 №477о/с «По особовому складу» позивача з 07.11.2023 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського районного управління поліції ГУНП в Сумській області.
На підставі зазначеного рапорту наказом ГУНП в Сумській області від 08.11.2023 №946 призначено службове розслідування.
Зі змісту Висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Сумській області 21.11.2023 (а.с.72-76), вбачається що під час проведеного службового розслідування комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, зокрема вчиненні дії, які призвели до витоку службової інформації, що стала відома йому у зв`язку з виконанням ним своїх службових повноважень та використав її в особистих цілях, що призвело до неможливості виконати поліцейськими Шосткинського РУП запланованих слідчих дій без вжиття невідкладних додаткових заходів щодо встановлення місця перебування особи, об`єктивно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
У подальшому наказом ГУНП від 23.11.2023 №1377 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РУП та Роменського РВП ГУНП в Сумській області» (пункт 2 наказу) за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 5 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 2.1, 2.3, 2.4 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500, допущенні поведінки, яка не відповідає високому званню поліцейського, що виразилась у вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням ним своїх службових повноважень та використання її в особистих цілях, перешкоджанні іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с.Недригайлів) Роменського РУП ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.50 - 52).
Наказом ГУНП № 496 о/с від 23.11.2023 "По особовому складу" відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції. Також в наказі зазначено, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 7920,57 грн.
Вважаючи вказані накази відповідача протиправними, прийнятими без законних підстав та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі також - Закон № 580-VIII).
Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону № 580-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".
За приписами частин першої статті 8 Закону № 580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
За приписами частини 1 та 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.
Як вже зазначалося судом, згідно положень статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Підпунктом 6 пункту 1 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 12.10.2018 № 945, визначено відомості у сфері здійснення оперативно-розшукової діяльності та досудового розслідування, зокрема про тактику і організацію розшуку злочинців.
Пунктами 2.3 та 2.4 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500 (а.с.103-108), з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, що підтверджується наданими ним поясненнями (а.с. 80 81) та копіями відомостей про ознайомлення поліцейських відповідних підрозділів поліції з вимогами зазначеного наказу (а.с.90), поліцейським як на службі, так і поза службою заборонено вчиняти дії, які можуть призвести до витоку службової інформації чи інформації з баз даних Національної поліції України та розголошувати та використовувати в особистих цілях інформацію, яка стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень.
Так як досудовим розслідуванням встановлено причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та кримінального проступку, відносно останнього складено повідомлення про підозру у їх вчиненні для вручення останньому.
У зв`язку з наявністю інформації про можливий перетин останнім 03.11.2023 блок-посту на в`їзді в АДРЕСА_1 (поблизу автомобільної заправки ANP), з метою проведення слідчих дій, а саме вручення повідомлення про підозри ОСОБА_5 , проінформувавши керівництво Шосткинського РУП близько 13.00 ОСОБА_6 спільно з поліцейськими Шосткинського РУП (ГРПП ВПД № 1 (м. Ямпіль)) та співробітниками СБУ прибули на зазначений блок-пост.
Того дня відповідно до графіку несення служби та книги нарядів поліцейський ОСОБА_3 , спільно з військовослужбовцями Збройних сил України, ніс службу на зазначеному блок-посту.
Проте, станом на 13.25 ОСОБА_5 на блок-пост не прибув, натомість працівники СБУ отримали інформацію, що ОСОБА_5 попередили про те, що на блок-посту його чекають поліцейські, через що ОСОБА_5 рухається в м. Середина-Буда в об`їзд блок-постів.
Того ж дня, завдяки вжиттю поліцейськими Шосткинського РУП та працівниками СБУ додаткових невідкладних заходів, місце перебування ОСОБА_5 встановлено та останньому вручено повідомлення про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК України та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та повістку про виклик на допит в статусі підозрюваного.
Опитаний начальник ВП № 1 (м. Середино-Буда) майор поліції ОСОБА_7 , який був присутній під час розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтвердив повідомлену ОСОБА_2 інформацію.
Опитаний із фіксуванням на портативний відеореєстратор ОСОБА_3 пояснив, що 03.11.2023 з 08.00 до 18.00 він ніс службу на блок-посту на в`їзді ум.Ямпіль. Того дня близько 12.00 від начальника СРПП ВДП № 1 (м. Ямпіль) капітана поліції ОСОБА_8 йому стало відомо про можливий проїзд через блок-пост, де він ніс службу, мешканцем м. Середина-Буда ОСОБА_5 , та отримано вказівку повідомити ОСОБА_8 в разі прибуття останнього.
У подальшому ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_1 та запитав чому його знайомого ОСОБА_5 розшукує поліція.
Під час опитування ОСОБА_3 пояснив, що телефонував ОСОБА_1 без мети попередження ОСОБА_5 про уникнення ним будь-якої відповідальності.
Опитаний із фіксуванням на портативний відеореєстратор ОСОБА_9 повідомив, що громадянина ОСОБА_5 він знає та підтримує з ним дружні відносини, про проведення відностно останього досудового розслідування він також знав з літа 2023 після проведення у ОСОБА_5 санкціонованих обшуків (а.с. 80 81).
ОСОБА_10 також повідомив, що 03.11.2023 перебував на службі в складі наряду ГРПП ВП №1 (м Серелино Буда). Близько 11.00, можливо о 12.00, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3 та запитав чи давно він бачив ОСОБА_5 та чи підтримує він з ним зв`язок, а також повідомив, що поліцейські (слідчі) нібито встановлюють місце знаходження ОСОБА_5 .
В той же день, через деякій час ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що його розшукує поліція. Дізнавшись, що ОСОБА_5 в цей час їде на автомобілі з м. Конотоп до м. Середино Буда запропонував йому висадити людей (пасажирів) або довезти до зупинки громадського транспорту, так як спілкування ОСОБА_5 з поліцейськими може зайняти певний проміжок часу.
Факт можливого прохання ОСОБА_5 збору відносно нього інформації щодо руху кримінального провадження, пропонування чи отримання за це винагороди ОСОБА_1 заперечив.
Дослідивши та оцінивши зібрані матеріали службового розслідування у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, у межах наданих повноважень, дисциплінарна комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні обов`язків поліцейського, вчиненні дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, зокрема вчиненні дії, яка призвела до витоку службової інформації, що стала відома йому у зв`язку з виконанням ним своїх службових повноважень та використав її в особистих цілях, що призвело до неможливості виконати поліцейськими Шосткинського РУП запланованих слідчих дій без вжиття невідкладних додаткових заходів щодо встановлення місця перебування особи, об`єктивно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
Вказані дії ОСОБА_1 не відповідають високому званню поліцейського, як того вимагає Присяга працівника поліції, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», так як останній замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх проігнорував, поставивши під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в Національній поліції.
Відтак, комісія дійшла висновку про те, що своїми діями, встановленими у ході проведеного службового розслідування, ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1, 5 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 2.1, 2.3, 2.4 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500, у зв`язку з чим комісія прийшла до висновку про необхідність застосування відносно позивача найсуворішого заходу дисциплінарного впливу.
Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , будучи працівником правоохоронного органу, тобто обіймаючи відповідну посаду в поліції, маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції та здійснюючи функції представника влади, що зобов`язує його дотримуватися певних правил поведінки як на службі так і в побуті, ігноруючи вимоги нормативно правових актів, регламентуючих діяльність поліції, нехтуючи цінностями, які присягнув захищати, порушив службову дисципліну, зокрема допустив дії, які призвели до витоку службової інформації, яка стала відома йому у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та негативних наслідків, що суперечать інтересам служби.
Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частини 2 та 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Відповідно до ч.7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НП України, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Відтак, у разі протиправних діянь та вчинення дисциплінарного проступку, поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді стягнення, вид якого визначається в залежності від характеру вини та скоєного проступку. При цьому, характер вини та ступень тяжкості дисциплінарного проступку (неналежне виконання посадових обов`язків, вчинення дій або бездіяльності під час несення служби, що підривають авторитет поліції, тощо) визначається під час проведення у відношенні поліцейського службового розслідування, в результаті чого і обирається вид дисциплінарного стягнення, який застосовується до винної особи.
Отже, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
На переконання суду, дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила правильно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.
Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, які здатні вплинути на міру відповідальності особи, а саме: скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків
Наслідки цього проступку є явними та очевидними, оскільки виток службової інформації, яка стала відома позивачеві у зв`язку з виконанням ним службових повноважень призвело до неможливості виконати поліцейськими Шосткинського РУП запланованих слідчих дій без вжиття невідкладних додаткових заходів щодо встановлення місця перебування особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд також зауважує, що під час судового розгляду справи позивачем не повідомлено обставин та не надано пояснень щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку, які б вплинули на правомірність висновків дисциплінарної комісії та прийняття оскаржуваних наказів відповідачем, оскільки зміст позовної заяви зводиться до цитування законодавства.
Щодо включення до оскаржуваного наказу про звільнення позивача відшкодування вартості предметів однострою, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 Розділу V Порядку №772, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби з таких підстав:
1) через службову невідповідність;
2) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
3) у разі набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами, або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;
4) за власним бажанням (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше);
5) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Пунктом 4. Розділу V Порядку №772 визначено, що у разі звільнення поліцейського із служби в поліції з підстав, визначених пунктом 1 розділу V цього Порядку, підрозділ кадрового забезпечення надсилає до підрозділу забезпечення запит щодо надання Довідки-розрахунку. Отримана підрозділом кадрового забезпечення Довідка-розрахунок є підставою для включення до наказу про звільнення поліцейського припису щодо суми відшкодування.
Якщо вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, менша за суму одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (або дорівнює їй), що діє на дату звільнення поліцейського, ця вартість відраховується з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського (крім одноразової грошової допомоги при звільненні із служби в поліції), про що зазначається в наказі про звільнення, та перераховується на рахунок відповідного органу (закладу, установи), що здійснював забезпечення одностроєм за місцем звільнення із служби.
При цьому підрозділ кадрового забезпечення видає в триденний строк особі, яку звільнено із служби в поліції, під розписку витяг з наказу про її звільнення та один із примірників Довідки-розрахунку.
Відповідно до п.п.9, 10 розділу V Порядку №772, строк добровільного відшкодування поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить п`ятнадцять днів із дня його звільнення із служби в поліції.
У разі непогашення поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, суми відшкодування протягом 15 днів з дня його звільнення із служби в поліції підрозділ забезпечення в триденний строк інформує підрозділ правового (юридичного) забезпечення за місцем звільнення із служби для організації претензійної та позовної роботи відповідно до законодавства України.
Отже нормами Порядку №772 визначено, що у разі звільнення поліцейського зі служби зокрема, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підлягає відшкодуванню вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Також на виконання вимог п. 4. Розділу V Порядку №772 відповідачем була видана позивачу Довідка-розрахунок №53 від 21.11.2023 (а.с. 21).
При цьому позовна заява не містить будь яких заперечень щодо вартості предметів однострою особистого користування, яка підлягає відшкодування, згідно вказаної Довідки розрахунку.
Крім того, зі змісту оскаржуваного наказу №496 о/с, суд вбачає, що цей наказ не містить, умови про відрахування вартості предметів однострою особистого користування із заробітної плати позивача, як стверджує представник позивача.
Відповідно до п.п.9, 10 розділу V Порядку №772, позивач має право у добровільному порядку погасити вказану у наказі №496 о/с суму вартості предметів однострою, а у разі непогашення суми відшкодування протягом 15 днів з дня звільнення із служби в поліції, така сума підлягає стягненню у судовому порядку.
Також в позові позивач стверджує, що відповідач не провів при звільненні ОСОБА_1 повного розрахунку, але ніяким чином не обґрунтовує вказане твердження та не зазначає які саме види грошового забезпечення і за які періоди не були йому сплачені.
Враховуючи встановлені у даній справі обставини та вищезазначене, суд доходить висновку про те, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності, знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження в матеріалах справи та досліджених судом доказах, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Суд також враховує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек