Справа № 500/1858/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа №500/1858/24

10 червня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень:

№0-1915 від 31.08.2022, яким визначено податкове зобов`язання за 2021 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 21852,88 грн;

№0-1915 від 06.03.2023, яким визначено податкове зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 23673,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося із позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду про стягнення податкового боргу із фізичної особи ОСОБА_1 , зокрема: - по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 49101,00 грн, яка нарахована у відповідності до податкового повідомлення-рішення №0-1915 від 31.08.2022 (за 2021 рік в сумі 21852,88 грн) та № 0-1915 від 06.03.2023 (за 2022 рік в сумі 23673,00 грн).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №500/8144/23 відкрито провадження за позовом ГУ ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Підставою позову є те, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Стверджує, що ОСОБА_1 вимогу не отримував і про наявний борг не знав, а дізнався лише після відкриття провадження у справі №500/8144/23.

Відтак, ОСОБА_1 не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями №0-1915 від 31.08.2022 та №0-1915 від 06.03.2023, вважає такими, що винесені без додержання законних підстав, а тому підлягають скасуванню, оскільки в нежитловому приміщенні з площі якого відповідачу нараховано податок на майно, ним здійснюється підприємницька діяльність, як фізичною-особою підприємцем. Дана інформація підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого основним кведом діяльності ОСОБА_1 є 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, а нежитлова будівля що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не здається в оренду, лізинг, позичку та використовується ним безпосередньо у його господарській діяльності.

Отже, ставка, яку застосував податковий орган при обчисленні податку не є обґрунтованою, а тому позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових - повідомлень рішень, підлягає до задоволення.

Ухвалою суду від 08.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

23.04.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області відмовити в повному обсязі.

06.06.2024 від відповідача до суду поступило клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 у справі №500/1858/24 з підстав пропуску строку на звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду щодо оскарження податкових повідомлень рішень №0-1915 від 31.08.2022, яким визначено податкове зобов`язання за 2021 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 21852,88 грн та №0-1915 від 06.03.2023, яким визначено податкове зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 23673,00 грн.

Відповідач вважає, що у даних правовідносинах момент виникнення права на оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення виникає з моменту його отримання.

Так, позивач вказує, що про наявний борг не знав, а дізнався лише після відкриття провадження у справі №500/8144/23, а отже і про існування податкових повідомлень-рішень. Проте, Головне управління ДПС у Тернопільській області вважає таке твердження не відповідає дійсності, оскільки у контролюючого органу наявна інформація, що є протилежною зазначеній в позовній заяві, а саме:

податкове повідомлення-рішення №0-1915 від 31.08.2022, згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким надавалось оскаржуване податкове повідомлення-рішення (копія додається) позивач отримав 11.06. Також, ним подавалися заяви від 17.07.2023 №24520/6 та від 23.08.2023№29348/6 до ГУ ДПС у Тернопільській області, згідно з якими, просив скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1915 від 31.08.2022, оскільки дана нежитлова будівля не використовується у господарській діяльності та доходу з неї немає, а також будівля знаходиться в аварійному стані і потребує капітального ремонту. Тобто, до відкриття провадження у справі №500/8144/23.

податкове повідомлення-рішення №0-1915 від 06.03.2023 згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким надавалось оскаржуване податкове повідомлення-рішення (копія додається) позивач отримав 01.05.2023.

Розглянувши клопотання, суд зазначає про таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 висловив правову позицію, відповідно до якої при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також Верховний Суд вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до рекомендацій 02.03.2023 Радою суддів України, рекомендовано судам виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду в цій справі, відтак, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Поряд із цим суд зазначає, що відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Після відкриття провадження у даній справі суд встановив, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, а тому її належить залишити без руху з огляду на таке.

Так, згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №0-1915 від 31.08.2022 та №0-1915 від 06.03.2023.

У той же час позивач звернувся до суду з цим позовом 01.04.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, відповідачем разом з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду надано докази одержання позивачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень №0-1915 від 31.08.2022 та №0-1915 від 06.03.2023.

Строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другоюстатті 122 КАС Україниі становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №160/11673/20.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та №35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Таким чином, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду у якій вказати підстави для поновлення строку та додати докази поважності причин пропуску цього строку.

За нормами частини чотирнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду. (частини п`ятнадцята статті 171 КАС України)

Керуючись статтями 161, 171, 241, 243, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області від 06.06.2024 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 у справі №500/1858/24 без розгляду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду: 46001 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мартиць О.І.