Справа № 300/1633/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2024 р. справа № 300/1633/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною відмови відповідачів у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до трудового стажу позивача періоди робіт з 04.07.1985 по 05.11.1991.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.85). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.01.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою та доданими до заяви документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (а.с.71).
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу, серед іншого, не враховано частину спірного періоду роботи з 04.07.1985 по 26.03.1990 згідно із записами № 3-7 трудової книжки від 01.04.1983 серії НОМЕР_2 , оскільки відсутні записи про звільнення з роботи та згідно із довідкою від 19.05.2000 № 1/8, оскільки робота перетинається з військовою службою. Зазначено, що для зарахування до страхового стажу періоду з 04.07.1985 по 26.03.1990 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів та довідку про реорганізацію, та надати підтвердження первинними документами довідки від 19.05.2000 № 1/8, а сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявника ініціювати зустрічну перевірку (а.с.74).
Відповідно до записів трудової книжки від 01.04.1983 НОМЕР_1 (а.с.16) позивач: 04.07.1985 - прийнятий на роботу в Загайпільську геологорозвідувальну партію на посаду помічник бурильника 4-го розряду (запис № 3); 19.02.1986 - переведений на посаду бурильник 5-го розряду (запис № 4); 28.06.1988 - призначений на посаду буровий майстер (запис № 5); 01.03.1989 - переведений на посаду машиніст бурової установки V розряду (запис № 6); 26.03.1990 - переведений на посаду буровий майстер (запис № 7); 15.04.1991 наказом державної хімічної асоціації "Агрохім" створено Мале державне підприємство "Супутник" (запис № 8), з 15.04.1991 - призначений на посаду буровий майстер у Малому державному підприємстві "Супутник" (запис № 9); 05.11.1991 - звільнений за власним бажанням (запис № 10).
Відповідно до довідки Прикарпатського державного підприємства "Спецгеологорозвідка" від 19.05.2000 № 1/8, виданої ОСОБА_1 на підставі особової карточки ф. № Т-2, наказів № 56-к від 30.03.1983, № 27-к від 19.02.1986, № 101 від 27.06.1988, № 22 від 19.02.1991, відомостей по заробітній платі, позивач працював повний робочий день в польових умовах на виробництві геологорозвідувальних робіт, що передбачено Списком № 2 розділ ІІ підрозділ "а": помічником бурильника, бурильником, буровим майстром в Загайпільській геологорозвідувальній партії Спеціалізованої геологорозвідувальної експедиції з 01.04.1983 по 19.02.1991.
Наказом Міністерства промисловості України № 29 від 01.03.1993 в результаті реорганізації створено Прикарпатське державне підприємство "Спецгеологорозвідка" (а.с.19).
Згідно виробничої характеристики на помічника бурильника ОСОБА_1 , позивач після закінчення технікуму по направленю був прийнятий на роботу в Загайпільську геологорозвідувальну парті з 01.04.1983 помічником бурильника, 20.05.1983 - був звільнений в зв`язку з призовом в лави Радянської армії. По закінченні служби в лавах Радянської армії 04.07.1985 - повернувся в колектив в Загайпільської геологорозвідувальниї партії та прийнятий на роботу на посаду помічник бурильника (а.с.24).
У відповідності до довідок Загайпільської геологорозвідувальної партії Спеціалізованої геологорозавідувальної експедиції Міністерства по виробництву мінеральних добрив від 29.09.1986 № 01-168, від 25.07.1985 № 01-77 ОСОБА_1 дійсно працює в Загайпільській геологорозвідувальній партії з 04.07.1985 (а.с.25, 30).
За результатами розгляду заяви позивача від 17.01.2024, щодо надання архівних довідок для підтвердження записів з трудової книжки, архівний відділ Коломийської міської ради відповіддю від 18.01.2024 № 33/02.2.4-01 повідомив позивача, що документи з Загайпільської геологорозвідувальної партії до архівного відділу Коломийської міської ради на зберігання не передавалися (а.с.34).
На заяву позивача від 21.12.2023, Державний архів Івано-Франківської області відповіддю від 10.01.2024 № Ш-31-32/06-07 повідомив, що надати архівні довідки про розмір заробітної плати та стаж роботи позивача, серед іншого, в Загайпільській геологорозвідувальній партії за період з 01.04.1983 по 15.04.1991 немає можливості, оскільки документи вказаної організації на зберігання до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили (а.с.36).
На заяву позивача від 26.12.2023, архівний відділ Івано-Франківської міської ради відповіддю від 08.01.2024 № 35/59-4.01/1103 повідомив, що документи Прикарпатського державного підприємства "Спецгеологорозвідка" до архівного відділу не надходили, тому немає можливості підтвердити дані про стаж роботи та зарплату позивача в даній організації (а.с.37).
За результатами розгляду заяви позивача, архівний відділ Коломийської райдержадмінстрації відповіддю від 1601.2024 № 04-01/Ш-08 повідомив позивача, що документи Загайпільської геологорозвідувальної партії на зберігання до архівного відділу райдержадмінстрації не поступали (а.с.38).
Згідно архівної довідки від 19.12.2023 № 49 в книзі нарахування заробітної плати Малого державного підприємства "Супутник" за період з липня 1990 року по серпень 1991 року, за жовтень, листопад 1991 року позивач працював та отримував заробітну плату в Малому державному підприємстві "Супутник" (а.с.32).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено періоди, з яких складається страховий стаж.
Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до п.2.26 Інструкції від 20.06.1974 № 162 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер.
Згідно п.4.1 Інструкції від 20.06.1974 № 162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Суд встановив, що записи про прийняття та звільнення з роботи у спірний період містять дати прийому, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, а також завірені підписом відповідальної особи. Вказані записи скріплені однією печаткою під записом про звільнення.
Оскаржуваним рішенням від 17.01.2024 до страхового стажу позивача, серед іншого, не зараховано частину спірного періоду роботи з 04.07.1985 по 26.03.1990 згідно із записами № 3-7 трудової книжки від 01.04.1983 серії НОМЕР_2 , оскільки відсутні записи про звільнення з роботи та згідно із довідкою від 19.05.2000 № 1/8, оскільки робота перетинається з військовою службою. Зазначено, що для зарахування до страхового стажу періоду з 04.07.1985 по 26.03.1990 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів та довідку про реорганізацію, та надати підтвердження первинними документами довідки від 19.05.2000 № 1/8, а сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявника ініціювати зустрічну перевірку (а.с.74), з приводу чого суд зазначає наступне.
Згідно довідки Прикарпатського державного підприємства "Спецгеологорозвідка" від 19.05.2000 № 1/8, виданої ОСОБА_1 на підставі особової карточки ф. № Т-2, наказів № 56-к від 30.03.1983, № 27-к від 19.02.1986, № 101 від 27.06.1988, № 22 від 19.02.1991, відомостей по заробітній платі, позивач працював повний робочий день в польових умовах на виробництві геологорозвідувальних робіт, що передбачено Списком № 2 розділ ІІ підрозділ "а": помічником бурильника, бурильником, буровим майстром в Загайпільській геологорозвідувальній партії Спеціалізованої геологорозвідувальної експедиції з 01.04.1983 по 19.02.1991.
Наказом Міністерства промисловості України № 29 від 01.03.1993 в результаті реорганізації створено Прикарпатське державне підприємство "Спецгеологорозвідка" (а.с.19).
Відповідно до виробничої характеристики на помічника бурильника ОСОБА_1 , позивач після закінчення технікуму по направленю був прийнятий на роботу в Загайпільську геологорозвідувальну парті з 01.04.1983 помічником бурильника, 20.05.1983 - був звільнений в зв`язку з призовом в лави Радянської армії. По закінченні служби в лавах Радянської армії 04.07.1985 - повернувся в колектив в Загайпільської геологорозвідувальниї партії та прийнятий на роботу на посаду помічник бурильника (а.с.24).
У відповідності до довідок Загайпільської геологорозвідувальної партії Спеціалізованої геологорозавідувальної експедиції Міністерства по виробництву мінеральних добрив від 29.09.1986 № 01-168, від 25.07.1985 № 01-77 ОСОБА_1 дійсно працює в Загайпільській геологорозвідувальній партії з 04.07.1985 (а.с.25, 30).
Згідно архівної довідки від 19.12.2023 № 49 в книзі нарахування заробітної плати Малого державного підприємства "Супутник" за період з липня 1990 року по серпень 1991 року, за жовтень, листопад 1991 року позивач працював та отримував заробітну плату в Малому державному підприємстві "Супутник" (а.с.32).
Суд зазначає, що позивач звертався до архівних відділів щодо отримання документів про підтвердження стажу та отримуваної заробітної плати, проте, за результатами розгляду заяви позивача від 17.01.2024, щодо надання архівних довідок для підтвердження записів з трудової книжки, архівний відділ Коломийської міської ради відповіддю від 18.01.2024 № 33/02.2.4-01 повідомив позивача, що документи з Загайпільської геологорозвідувальної партії до архівного відділу Коломийської міської ради на зберігання не передавалися (а.с.34). На заяву позивача від 21.12.2023, Державний архів Івано-Франківської області відповіддю від 10.01.2024 № Ш-31-32/06-07 повідомив, що надати архівні довідки про розмір заробітної плати та стаж роботи позивача, серед іншого, в Загайпільській геологорозвідувальній партії за період з 01.04.1983 по 15.04.1991 немає можливості, оскільки документи вказаної організації на зберігання до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили (а.с.36). На заяву позивача від 26.12.2023, архівний відділ Івано-Франківської міської ради відповіддю від 08.01.2024 № 35/59-4.01/1103 повідомив, що документи Прикарпатського державного підприємства "Спецгеологорозвідка" до архівного відділу не надходили, тому немає можливості підтвердити дані про стаж роботи та зарплату позивача в даній організації (а.с.37). За результатами розгляду заяви позивача, архівний відділ Коломийської райдержадмінстрації відповіддю від 1601.2024 № 04-01/Ш-08 повідомив позивача, що документи Загайпільської геологорозвідувальної партії на зберігання до архівного відділу райдержадмінстрації не поступали (а.с.38).
Недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливав на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
З огляду на вищенаведене, вищевказані мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки недоліки заповнення трудової книжки при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду, завірені підписом відповідальної особи) скріплені однією печаткою під записом про звільнення, не є достатньою підставою для не зарахування спірного періоду роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.
Суд зазначає, що в позовних вимогах позивач просить зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу позивача періоди робіт з 04.07.1985 по 05.11.1991.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії,
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, з метою ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 11.01.2024 про призначення пенсії за віком з дати звернення та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає, що слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2024 про призначення пенсії за віком з дати звернення та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.