Справа № 420/15891/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
06 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення завданої шкоди по речовій службі, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 року вказаний позов залишено без руху та позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання позивачем до Одеського окружного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, належним чином завірених копій письмових доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги або доказів, які підтверджують підстави для відстрочення сплати судового збору, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку у 10-денний строк з дня отримання ухвали.
На виконання ухвали суду від 28.05.2024 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків, в якій представник позивача просить суд поновити строк звернення до суду. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що у спірний період особливості застосування норм статті 233 КЗпП України визначалися дією карантину, установленого на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у зв`язку з чим запроваджувалися обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19 (у тому числі встановлювався режим надзвичайної ситуації), що безпосередньо впливало на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, вводилися певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
З метою зменшення негативного впливу поширення коронавірусу COVID-19 та забезпечення виконання функцій держави законодавцем прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-IX (набрав чинності 28.04.2020 року), який спрямований на вдосконалення правових відносин у багатьох сферах життєдіяльності, які зазнали змін у зв`язку із поширенням коронавірусу COVID-19, серед яких і трудові відносини.
Цим Законом, серед іншого, КЗпП України доповнений главою ХІХ «Прикінцеві положення» такого змісту: « 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Термін дії цього карантину безперервно і неодноразово продовжувався. Зокрема, на дату звільнення відповідача (05.03.2020 року), на всій території України діяв карантин і на той час строк його дії був визначений до 31.03.2022 року (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 року №1336).
Згодом цей строк був неодноразово змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №229, від 27.05.2022 року №630, від 19.08.2022 року №928, від 23.12.2022 року №1423, від 24.04.2023 року №383 і таким чином датою його закінчення визначено 30.06.2023. Отже, як зазначає позивач, тримісячний строк звернення до суду з даним позовом розпочався 01.07.2023 року. Позивачем по справі є військова частина НОМЕР_1 , яка входить до складу Збройних Сил України та відповідно до пункту другого Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 залучена до здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Всі представники, які уповноважені на представництво військової частини НОМЕР_1 в суді, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.11.2022 року №343, вибули із пункту постійної дислокації військової частини на виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупуванні «Соледар», знаходяться в довготривалому відрядженні та залучені до виконання бойових завдань, ведення воєнних (бойових) дій у складі штатних підрозділів, та знов сформованих, в тому числі позаштатних, та до здійснення завдань із всебічного забезпечення підрозділів військової частини, та підрозділів які передані в оперативне підпорядкування безпосередньо в районах ведення бойових дій під час забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Позивач також зазначив, що воєнний стан є однією із вагомих причин, що береться до уваги під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків.
Таким чином, 20.10.2015 року розпочав перебіг процесуального строку звернення до суду з позовом у цій справі.
За загальною нормою КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто позивачу достовірно стало відомо про завдання збитків державі під час винесення наказу від 19.10.2015 року №2195, проте до суду позивач звернувся лише 23.05.2024 року, тобто с пропуском тримісячного строку звернення до суду.
Суддя вважає за можливе застосувати правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 02.06.2022 року у справі №420/3612/20, відповідно до якої колегія суддів дійшла висновку, що у даній категорії справ строк звернення до суду складає три місяці.
Крім того, суддя не приймає до уваги доводи позивача, що введення на території України воєнного стану є підставою для визнання поважною причини пропуску строку звернення до суду, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 року у справі №990/115/22 питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.
Натомість, позивачем у вказаній заяві не наведено обставин та не надано доказів, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій, пов`язаних з введенням на території України воєнного стану, а також не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.
Таким чином, неможливість участі в адміністративному процесі суб`єкта владних повноважень під час воєнного стану повинно бути пов`язано з наявністю об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному здійсненню відповідних процесуальних дій.
Враховуючи недоведеність заявником існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цими вимогами, суд визнає неповажними зазначені заявником в заяві причини пропуску строку звернення.
Крім того, позивачем на виконання ухвали суду від 28.05.2024 року не надано до суду доказів на підтвердження сплати судового збору в встановленому розмірі.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, недоліки позовної заяви викладені в ухвалі суду від 28.05.2024 року про залишення адміністративного позову без руху позивачем не усунуто.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, оскільки позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення завданої шкоди по речовій службі підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 294, 295 КАС України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку звернення до суду з даним позовом.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, стягнення завданої шкоди по речовій службі повернути без розгляду.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду в порядку, передбаченому законом.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА