Справа № 440/503/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 червня 2024 року м.ПолтаваСправа № 440/503/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних сил України, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №2756 від 22 листопада 2023 року, доведений до відома ОСОБА_1 повідомленням про прийняття кадрових рішень Кадрового центру Збройних Сил України, яким відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з посади начальника продовольчої і речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 і призначено заступником командира роти з озброєння танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС-7050003;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 грудня 2023 року № 334 в частині п. 1. Старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника продовольчої та речової служби відділення матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22 листопада 2023 року №2756 заступником командира роти з озброєння танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби м. Житомир. 14 грудня 2023 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

зобов`язати Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральний Штаб Збройних Сил України, Кадровий центр Збройних Сил України та Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії з поновлення ОСОБА_1 на службі у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника продовольчої і речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 14 грудня 2023 року;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника продовольчої і речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 14 грудня 2023 року.

Ухвалою від 22.01.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №2756 від 22 листопада 2023 року. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/503/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних сил України про визнання протиправними та скасування наказів. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Надано відповідачам строк п`ять днів з дня вручення ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Дослідивши наявні наразі у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.11.2023 №2756, доведений до відома ОСОБА_1 повідомленням про прийняття кадрових рішень за підписом начальника Кадрового центру Збройних Сил України, про звільнення ОСОБА_1 зі займаної посади начальника продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та призначення заступником командира роти з озброєння танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 7050003, а також похідний від нього наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №334 від 14.12.2023 - прийняті протиправно. При прийнятті цих наказів позивачу не було доведено жодної інформації про те, що частина НОМЕР_1 , в якій він проходив службу, займається питанням переміщення ОСОБА_1 до іншої частини. У позивача не запитувалася згода на це переведення як того вимагають приписи пункту 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення). Позивач наполягає, що у його випадку були наявні відповідні підстави для здійснення погодження з ним питання його переведення, так як позивач є особою з інвалідністю 2 групи, а тому у відповідності до частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" може нести службу за його згодою і тільки за місцем його проживання. Поряд із цим, згідно з інформацією з довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 15.06.2023 №1327 старшому лейтенанту ОСОБА_1 , 1969 р.н., проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю в/ч НОМЕР_4 і за результатами такого огляду визначено, що на підставі статей 23б, 39б, 40в графи ІІІ Розкладу хвороб він є обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Окрім того, ОСОБА_1 є єдиною особою, яка опікується своєю важкохворою матір`ю ОСОБА_2 , 1940 року народження, ні батька, ні братів чи сестер, які б могли нею опікуватись, позивач не має. Вказав, що це найголовніша причина чому позивач не може покинути місце свого проживання, адже не може залишити без догляду свою хвору матір. Згідно з висновком ЛКК №308 від 06.06.2023 ОСОБА_2 , 1940 р.н. у зв`язку зі зазначеним переліком захворювань "за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду". Також позивач вважає, що переміщення відбулось за штатно-посадовою категорією "старший лейтенант" про жодне "просування по службі" мова не йшла. Відтак, оскільки позивача було призначено на рівнозначну штатно-посадову категорію, у відповідності до статті 23 Закону №3543-ХІІ, пунктів 112 та 257 Положення відповідачі мали б одержати його згоду на таке переміщення, адже позивач є особою з інвалідністю ІІ групи й у відповідності до інформації з довідки ВЛК від 15.06.2023 №1327 є обмежено придатним до військової служби в бойовій військовій частині (непридатний до служби в високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби в частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах), а також може проходити службу лише за місцем свого проживання.

Згідно з інформацією з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 29.07.2019 при повторному огляді було встановлено другу групу інвалідності з 22.07.2019 безтерміново.

Згідно з інформацією з пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , виданого 21.08.2019, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 гр., загальне захворювання, довічно.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.09.2022 №212 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно із пунктом 1, 17 частини першої статті 106 Конституції України, частини третьої статті 8 Закону України "Про оборону України", частини першої, другої та одинадцятої статті 39-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення, ВОС-7021003, зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (на котлове постачання за загальновійськовою нормою №1 з обіду 13.09.2022).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 15.06.2023 №1327 старшому лейтенанту ОСОБА_1 , 1969 р.н., було проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю в/ч НОМЕР_4 15.06.2023. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) хронічна дискогенна попереково-крижова радикулопатія з L5-S1 корінцевим синдромом з помірним парезом правої стопи, чутливими розладами. Міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, лікований оперативно (мікродискектомія L5-S1 від 18.11.2014) без порушення функцій. Гіпертонічна хвороба другої стадії, другого ступеню, ризик помірний. Дифузний кардіосклероз, СН І. Далекозорий астигматизм в 0,5 Д правого ока. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 23б, 39б, 40в графи ІІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.11.2023 №2756 відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з посади начальника продовольчої і речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду заступника командира роти з озброєння танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС-7050003 (пункт 1 наказу)

Кадровим Центром Збройних Сил України за допомогою технічних засобів СЕДО (система електронного документообігу) було направлено повідомлення про прийняття вказаного вище кадрового рішення (наказу від 22.11.2023 №2756) до військової частини НОМЕР_1 .

Як наслідок, 14.12.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №334 (по стройовій частині), пунктом 1 якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.11.2023 №2756 заступником командира роти з озброєння танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , наказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби м. Житомир; 14.12.2023 виключити зі списів особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відтак, винесення наказів від 22.11.2023 №2756 (по особовому складу) та від 14.12.2023 №334 (по стройовій частині) зумовило звернення позивача до суду з цим позовом з метою захисту та відновлення його порушених прав в частині переміщення останнього на нове місце військової служби без запитування та отримання від нього згоди на таке переміщення.

Під час оцінки обставин цієї справи суд констатує протиправність оскаржуваних рішень про переміщення ОСОБА_1 по службі.

Переміщення військовослужбовців на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої врегульоване пунктом 112 Положення №1153/2008 та за загальним правилом здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

У матеріалах справи міститься висновок ЛКК №308 від 06.06.2023, згідно з яким мати позивача ОСОБА_2 , 1940 року народження, у зв`язку із зазначеним переліком захворювань "за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду" /а.с. 29/.

Суд зауважує, що висновок ЛКК №308 датований 06.06.2023, а відтак він існував на момент прийняття оскаржуваних наказів.

Разом з тим, всупереч приписам пункту 112 Положення №1153/2008 наявність вказаної вище обставини не була врахована при прийнятті наказів від 22.11.2023 №2756 (по особовому складу) та від 14.12.2023 №334 (по стройовій частині), якими позивача фактично було переміщено на нове місце служби до Військової частини НОМЕР_2 без отримання від нього згоди на таке переміщення.

При цьому, судом критично оцінюються посилання Військової частини НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву на те, що до прийняття рішення про переміщення військова частина не отримувала від позивача інформації про потребу у догляді за непрацездатними чи хворими.

До суду жодним відповідачем чи третьою особою не надано доказів того, що позивач у будь-який спосіб повідомлявся про його можливе переведення і у нього з`ясовувалося питання наявності чи відсутності передбачених пунктом 112 Положення №1153/2008 обставин, за яких у військовослужбовця має запитуватися згода при його переміщенні на нове місце служби.

Також суд відмічає, що згідно з інформацією з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 29.07.2019 при повторному огляді було встановлено другу групу інвалідності з 22.07.2019 безтерміново /а.с. 19/.

Згідно з інформацією з пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , виданого 21.08.2019 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 гр., загальне захворювання, довічно /а.с. 18/.

Водночас, відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 15.06.2023 №1327 старшому лейтенанту ОСОБА_1 , 1969 р.н., було проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією терапевтичного профілю в/ч НОМЕР_4 15.06.2023. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) хронічна дискогенна попереково-крижова радикулопатія з L5-S1 корінцевим синдромом з помірним парезом правої стопи, чутливими розладами. Міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, лікований оперативно (мікродискектомія L5-S1 від 18.11.2014) без порушення функцій. Гіпертонічна хвороба другої стадії, другого ступеню, ризик помірний. Дифузний кардіосклероз, СН І. Далекозорий астигматизм в 0,5 Д правого ока. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 23б, 39б, 40в графи ІІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах /а.с. 30/.

Викладене вказує на недотримання роботодавцем у правовідносинах публічної служби пункту 112 Положення №1153/2008: не перевірено, не встановлено та не прийнято до уваги існуючі обставини, які унеможливлюють переведення позивача по службі без його згоди.

Тому оскаржувані позивачем ОСОБА_1 суд вважає протиправними.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, у подальшому, на підставі рапорту позивача та з урахуванням усіх зазначених вище обставин старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира 1 танкової роти з озброєння танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 01.02.2024 №79 та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2024 №40 (по стройовій частині) - призначено заступником командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказано з 06.02.2024 виключити зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення /а.с. 93/.

Вказана вище обставина фактично свідчить про те, що наразі військовим керівництвом відновлені права позивача на проходження ним військової служби саме за місцем його проживання та здійснені відповідні дії щодо переміщення ОСОБА_1 на нове місце служби за місцем його проживання, як того вимагають приписи статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008.

Отже, з огляду на відновлення порушених прав позивача, суд доходить висновку про відсутність предмету спору між учасниками справи.

За приписами пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (частина 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на приписи вказаних норм, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування наказів.

Підстави для вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 243, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Кадрового центру Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування наказів - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду з цією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.С. Шевяков