Справа № 260/142/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2024 року м. Ужгород№ 260/142/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо невиконання рішень суду

- стягнути з ГУ ПФУ в Закарпатській області заборгованість на користь позивача по виплаті пенсії у розмірі 119037,68 грн.

Позовна заява мотивована тим, що згідно Рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року по справі №260/3385/22, та від 11.09.2023року по справі №260/7265/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії.

13.10.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з приводу виконання судових рішень зазначених вище, на що отримав відповідь в якій зазначено, що позивачу перераховано та нараховано різницю в пенсії за минулий час за період з 17.08.2021 року по 31.11.2023 року (по справі № 260/3385/22) в сумі 40222,13 грн. та за період з 01.12.2023 по 31.10.2023 року (по справі №260/7265/23) в сумі 78815,55 грн., однак не виплачено дані суми заборгованості, а тільки облікована управлінням та буде виплачена у межах бюджетних асигнувань, після виділення коштів з Державного бюджету України на цю мету.

Внаслідок цього на сьогоднішній день виникла заборгованість з виплати пенсії ГУ ПФУ в Закарпатській області перед позивачем у розмірі 119037,68 грн.

Позивач вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яка полягає у нездійсненні пенсійних виплат з посиланням на відсутність фінансування з Державного бюджету України є протиправною, а заборгованість з пенсійних виплат підлягає стягненню.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що під час виконання рішень суду дії Головного управління повинні узгоджуватися із зобов`язаннями, визначеними судом в резолютивній частині рішення.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3385/22 від 30.09.2022 року здійснено перерахунок пенсії та нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 17.08.2021 року по 30.11.2022 року в сумі 40222,13 грн.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/7265/23 від 11.09.2023 року здійснено перерахунок пенсії та нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.12.2022 року по 31.10.2023 року в сумі 78815,55 грн.

Нарахована заборгованість облікована в Пенсійному фонді України та буде виплачено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, суми пенсій, нараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах).

Черговість виплат на виконання рішення суду визначається датою набрання законної сили (тобто: за рішенням суду по справах №260/3385/22 - 31.10.2022 року, №260/7265/23 - 11.10.2023 року).

Згідно зі ст.116 Конституції України, ст.20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Уряд здійснює внутрішню політику держави, заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики, розробляє та виконує загальнодержавні програми з економічного та соціального розвитку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

При цьому, право на отримання пенсії мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Поряд із цим зазначаємо, що органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" у межах виділених асигнувань.

При цьому, головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Отже, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року (справа №260/3385/22) було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити (виконати) з 17 серпня 2021 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № ХР9104 від 27 липня 2022 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії позивача, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ", статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, із врахуванням висновків суду, а також здійснити виплату перерахованої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум. (Рішення набрало законної сили 31 жовтня 2022 року)

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року (справа №260/7265/23) було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2022 року без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат. (Рішення набрало законної сили 11 жовтня 2023 року)

13 жовтня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виконання вищезгаданих рішень.

26 жовтня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом повідомило позивача, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3385/22 від 30.09.2022 року здійснено перерахунок пенсії та нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 17.08.2021 року по 30.11.2022 року в сумі 40222,13 грн.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/7265/23 від 11.09.2023 року здійснено перерахунок пенсії та нарахована різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.12.2022 року по 31.10.2023 року в сумі 78815,55 грн,

Відповідно до статі 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з положеннями пунктів 20, 29 частини 1 статі 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Держаний бюджет України с порушенням бюджетного законодавства.

Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Суми пенсій, нараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонд України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). Черговість виплат на виконання рішення суду визначається датою набрання законної сил, отже, вищезазначені суми обліковуються у електронній пенсійній справі та будуть виплачені у межах бюджетних асигнувань, після виділення коштів з Державного бюджет України на цю мету.

Не погоджуючись із зазначеним ,позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, що кореспондує з приписами ч.1 ст.370 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Першим абзацом ч.1 ст.373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст.372 КАС України визначено, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України Про виконавче провадження, відповідно до частини першої статті 1 якого виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За вимогами ч.1 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу цих норм видно, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому вказаним Законом, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Статтею 382 КАС України унормовано судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, відповідно до частин першої, восьмої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Також відповідно до приписів ч.1, 6 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Зазначені норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є виконання відповідачем судових рішень в адміністративних справах №260/3385/22 та №260/7265/23 і намагання позивача в такий спосіб зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області виконати ці судові рішення.

За інших умов, задоволення позовних вимог у даній справі призведе до дублювання існуючого на цей час зобов`язання пенсійного органу, відповідно до рішень Закарпатського окружного адміністративного суду по справах №260/3385/22 та №260/7265/23, виплатити позивачу певну суму грошових коштів та, відповідно, зумовить виникнення подвійного стягнення останніх з ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Подібна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 р. у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), від 16 січня 2019 р. у справі № 686/23317/13-а (№ 11-1193апп18) та постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 р. у справі № 520/11829/17, від 21 серпня 2019 р. у справі № 295/13613/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 77, 78, 242-246, 249, 250, 255, 262, 287, 295, 382, 383 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк