Справа № 466/4394/24
Суддя: Федорова О. Ф.
Дата ухвалення: 2024-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4394/24
Провадження № 2-а/466/88/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Климочко-Павляк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває адміністративна позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що постановою серії БНА №1579084 від 04.03.2024 року на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, такою, що винесена без з`ясування усіх обставин справи та необґрунтованою покликаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів винуватості позивача у адміністративному правопорушенні.

Просив поновити строк для звернення із позовною заявою та скасувати постанову серії БНА №1579084 від 04.03.2024 року.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Заяви (клопотання) учасників справи:

07.05.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича про проведення судового засідання без участі представника позивача.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду (а.с. 12-13).

В судове засідання призначене на 08.05.2024 року:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Буженко Юрій Сергійович - не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 07.05.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача.

представник відповідача УПП у Львівській області ДПП - не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Постановою посадової особи УПП у Львівській області ДПП серії БНА №1579084 від 04.03.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У позовній заяві представником позивача вказано, що оскаржувана постанова у день винесення позивачу вручена не була. Про наявність постанови представник позивача дізнався 09.04.2024 року, під час ознайомлення із матеріалами іншої справи про адміністративне правопоршуення, передбачене ст. 130 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем пропущено з поважної причини, а тому такий необхідно поновити.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Приписами ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи підстави скасування постанови поліцейського про притягнення особи до адміністративної відповідальності Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 02.08.2018 року у справі №524/6588/16-а дійшов висновку, якщо «відповідач не довів належними доказами факт вчинення особою зазначеного вище адміністративного правопорушення».

Аналогічне зазначено і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 року у справі №192/718/17 (2-а/192/25/17), від 02.08.2018 року у справі №524/6588/16-а.

Крім того, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі №338/1/17 зазначено наступне: «Колегія суддів вважає помилковими посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення».

Фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.08.2018 року у справі №524/6588/16-а).

З цього випливає, що сам факт складення постанови відповідачем не може вважатися доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

До постанови про притягнення ОСОБА_1 не долучено жодних доказів, з яких би вбачалося вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку про необхідність скасування постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 77, 90, 229, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, -

ухвалив:

Позовні вимоги адміністративної позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови - задовольнити.

Поновити строк для звернення із адміністративною позовною заявою про скасування постанови.

Постанову серії БНА №1579084 від 04.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місцепроживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя О. Ф. Федорова