Справа № 200/2684/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Справа№200/2684/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-2), в якому, просить: - визнати протиправним і скасувати рішення від 20.03.2024 № 42 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за Списком №2; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 21.11.2005 по 01.04.2008, з 01.08.2008 по 21.07.2010, з 02.03.2011 по 09.04.2012, з 10.04.2012 по 07.07.2015, з 08.07.2015 по 12.03.2024 роки (по дату звернення з заявою про призначення пенсії) за Списком 2 і призначити з 12.03.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається безпідставну відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Відповідач-1 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 вернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за роботу за Списком № 2 від 12.03.2024 згідно з ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача становить 33 роки 5 місяців 5 днів. Пільговий стаж за Списком № 2 становить 9 років 5 місяців 27 днів. Посилається на те, що до пільгового стажу не зараховано: - час відпусток без заробітної плати згідно з довідки № 58 від 29.02.2024, виданої КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради», з 26.04.2022 по 16.05.2022, з 11.07.2022 по 15.07.2022, з 08.08.2022 по 12.08.2022, з 19.09.2022 по 23.09.2022; - періоди роботи з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 01.08.2008 по 21.07.2010 у зв`язку з невідповідністю довідки № 14022024 від 14.02.2024, виданої ТОВ «Конвектор», додатку № 5 до Постанови Кабінету Міністрів № 637 від 12.08.1993. Відсутні накази про атестацію робочого місця. Щодо позовних вимог в зарахуванні до пільгового стажу роботи періодів з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, зазначає, що за зазначені періоди відсутні довідки про підтвердження пільгового характеру роботи та накази про проведену атестацію робочих місць, а трудова книжка не містить всієї інформації для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, тому зарахувати ці періоди до пільгового стажу роботи відсутні підстави. На підставі цього, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення № 42 від 20.03.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зарахування періодів роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач-2 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 , звернувся до управління 12.03.2024 з заявою № 1493 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Посилається на те, що аналіз документів, наданих 12.03.2024 позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показав, що пільговий стаж роботи за Списком № 2 на дату подачі заяви складає 9 років 05 місяців 27 днів. Загальний страховий стаж становить 33 роки 05 місяців 05 днів. Зазначає, що період роботи з 02.11.1992 по 03.03.1993 не враховано, оскільки дата на звільнення і дата наказу на звільнення дописана іншим чорнилом. Періоди роботи з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 21.11.2005 по 01.04.2008, з 01.08.2008 по 21.07.2010, з 10.04.2012 по 07.07.2015 не зараховано і не можуть бути зараховані до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , оскільки заявником не надано документи, підтверджуючі пільговий характер роботи за ці періоди роботи (пільгові довідки, накази про результати атестації робочих місць). Період роботи з 02.11.1992 по 03.03.1993 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 09.06.1989 не зараховано до загального страхового стажу, оскільки дату звільнення і дату наказу про звільнення дописано чорнилом іншого кольору. Період роботи з 02.03.2011 по 09.04.2012 зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.02.2024 року № 58, виданої КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради». Період роботи з 08.07.2015 по 31.12.2023 зараховано до пільгового стажу за Списком №2 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.02.2024 № 58, виданої КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради», за виключенням періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати (з 26.04.2022 по 16.05.2022, з 11.07.2022 по 15.07.2022, з 08.08.2022 по 12.08.2022, з 19.09.2022 по 23.09.2022). Зазначає, що період роботи з 01.01.2024 по 28.02.2024 не зараховано до пільгового стажу за Списком №2, оскільки на дату подачі заяви були відсутні дані про сплату страхових внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. Посилається на те, що аналіз документів, наданих 12.03.2024 позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показав, що пільговий стаж роботи за Списком № 2 на дату подачі заяви складає 9 років 05 місяців 26 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком (у віці 55 років). Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правомірно прийнято рішення від 20.03.2024 за № 59. Також вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяло у відповідності до норм чинного законодавства і не допустило порушення прав, свобод та законних інтересів позивача по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 7 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувані докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 14.03.2002.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.03.2024 про призначення пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло оскаржуване рішення від 20.03.2024 № 42 про відмову в призначенні пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що аналіз документів, наданих 12.03.2024 ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показує, що пільговий стаж роботи за Списком № 2 на дату подачі заяви складає 9 років 05 місяців 27 днів. Загальний страховий стаж становить 33 роки 05 місяців 05 днів. Крім того, зазначено, що період роботи з 02.11.1992 по 03.03.1993 не враховано, оскільки дата на звільнення та дата наказу на звільнення дописано іншим чорнилом.

Позивачем до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_3 , в якій наявні записи: - №№ 3-4 щодо роботи позивача у період з 05.06.1989 по 23.10.1992 на посаді газозварювальника в Північно-Донецькому п.о. «Укрхімременерго»; - № 6 щодо роботи позивача у період з 02.11.1992 по 03.03.1993 на посаді електрозварювальника в МП «Номінал»; №№ 7-8 щодо роботи позивача у період з 05.03.1993 по 11.06.1993 на посаді електрозварювальника в Кооперативі «Контракт»; - №№ НОМЕР_4 щодо роботи позивача у період з 25.11.1993 по 29.02.1996 на посаді електрогазозварювальника з повним робочим днем в МП «Цветметремонт»; - №№ НОМЕР_5 щодо роботи позивача у період з 01.03.1996 по 04.01.1998 на посаді електрогазозварювальника з повним робочим днем в ТОВ «ПІК»; - №№ НОМЕР_6 щодо роботи позивача у період з 08.01.1998 по 23.03.1998 на посаді (зварника) газоелектрозварювальника в ПП «Александрія»; №№ 16-17 щодо роботи позивача у період з 20.01.1999 по 07.09.2000 на посаді газоелектрозварювальника в Виробничому ремонтно-житловому об`єднанні.

Також позивачем до суду надана копія дубліката трудової книжки НОМЕР_7 , в якій наявні записи: - №№ 4-5 щодо роботи позивача у період з 05.05.2003 по 18.11.2005 на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Конвектор»; - №№ 6-7 щодо роботи позивача у період з 21.11.2005 по 01.04.2008 на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Конвектор Арго»; -№№ 8-9 щодо роботи позивача у період з 01.08.2008 по 21.07.2010 на посаді газоелектрозварювальника в ТОВ «Конвектор»; - №№ 10-11 щодо роботи позивача у період з 02.03.2011 по 09.04.2012 на посаді газозварювальника в КП «Служба єдиного замовника»; - №№ 12-13 щодо роботи позивача у період з 10.04.2012 по 07.07.2015 на посаді газозварювальника в ТОВ «Сантехремонт»; -№ 14 щодо прийняття позивача з 08.07.2015 на посаду газозварювальника в КП «Служба єдиного замовника».

Відповідачі надали до суду копії документів: - наказ КП «Служба єдиного замовника» від 20.01.2011 № 29/1 «Про підсумки атестації робочих місць з шкідливими і важкими умовами праці» серед яких зазначений газозварник; - наказ КП «Служба єдиного замовника» від 19.11.2025 № 209 «Про підсумки атестації робочих місць з шкідливими і важкими умовами праці» серед яких зазначений газозварник; - наказ КП «Служба єдиного замовника» від 18.11.2020 № 250 «Про підсумки атестації робочих місць шкідливими і важкими умовами праці» серед яких зазначений - газозварник.

На підтвердження роботи позивача в ТОВ «Конвектор» відповідачі надали копію довідки ТОВ «Конвектор» № 14022024 від 14.02.2024 в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ «Конвектор» на посаді газоелектрозварювальника з 05.05.2003 по 18.11.2005 і з 01.08.2008 по 21.07.2010.

На підтвердження роботи позивача в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» відповідачі надали копію довідки Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» № 58 від 29.02.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» за період з 02.03.2011 по 09.04 2012 і за період з 08.07.2015 по теперішній час (станом на 29.02.2024) і виконував газозварювальні роботи на теплових та водяних системах багатоповерхових житлових будинків за посадою газозварник, що передбачена Списком № 2 розділ XXXIII Загальні професії ( у всіх галузях господарства) ПКМУ № 461 від 24.06.2016. крім того, зазначено, що відпустка без збереження заробітної плати: з 26.04.2022 по 16.05.2022; з 11.07.2022 по 15.07.2022; з 08.08.2022 по 12.08.2022; з 19.09.2022 по 23.09.2022.

Відповідно до копії довідки Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» № 59 від 29.02.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній установлено, що ОСОБА_1 працював в Комунальному підприємстві «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» за період з 02.03.2011 по 09.04 2012 і за період з 08.07.2015 по теперішній час (станом на 29.02.2024).

З форми РС-право станом на 20.03.2024 щодо позивача випливає, що спірні періоди з 02.03.2011 по 09.04.2012, з 08.07.2015 по 25.04.2022, з 17.05.2022 по 10.07.2022, з 16.07.2022 по 07.08.2022, з 13.08.2022 по 18.09.2022 та 24.09.2022 по 31.12.2023 зараховані до пільгового стажу позивача. Інші спірні періоди не зараховані до пільгового стажу позивача. Зазначено, що всього стаж складає 34 роки 2 місяці 28 днів. Робота за Списком № 2 складає 9 років 5 місяців 27 днів.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в призначенні пенсії.

Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд зазначає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зазначила, що «особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.»

Також надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Між тим записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача в спірні періоди за Списком № 2, що надає право на включення цих спірних періодів до спеціального трудового стажу.

Наведе відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

Відповідно до п. 18 Постанови Ради Міністрів СРСР і Загальнорадянської центральної ради професійних спілок від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робочих та службовців» було передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а у встановлених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб роботодавця, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за окремі періоди роботи на вказаному підприємстві.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до пільгового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Крім того, питання подання роботодавцем відповідної звітності, зокрема з єдиного внеску, не повинно впливати на право особи щодо своєчасного призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підчас вирішення питання про призначення позивачу пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області безпідставно не враховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 21.11.2005 по 01.04.2008, з 01.08.2008 по 21.07.2010, з, з 10.04.2012 по 07.07.2015, з 01.01.2024 по 12.03.2024.

Відтак оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Як було зазначено, періоди з 02.03.2011 по 09.04.2012 та з 08.07.2015 по 31.12.2023 (крім періодів відпустки без збереження заробітної плати з 26.04.2022 по 16.05.2022; з 11.07.2022 по 15.07.2022; з 08.08.2022 по 12.08.2022; з 19.09.2022 по 23.09.2022) зараховані до пільгового стажу позивача за Списком № 2, а тому відсутні підстави для зобов`язання повторно зарахувати ці періоди до пільгового стажу позивача.

Щодо періодів відпустки без збереження заробітної плати з 26.04.2022 по 16.05.2022; з 11.07.2022 по 15.07.2022; з 08.08.2022 по 12.08.2022; з 19.09.2022 по 23.09.2022 суд зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Суд звертає увагу на те, що в наданих до суду документах відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

Тому періоди відпустки без збереження заробітної плати з 26.04.2022 по 16.05.2022; з 11.07.2022 по 15.07.2022; з 08.08.2022 по 12.08.2022; з 19.09.2022 по 23.09.2022 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу і наявність підстав для його скасування.

У спірному рішенні зазначено, що пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 9 років 05 місяців 27 днів, загальний страховий стаж становить 33 роки 05 місяців 05 днів.

З урахуванням періодів з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 21.11.2005 по 01.04.2008, з 01.08.2008 по 21.07.2010, з, з 10.04.2012 по 07.07.2015, з 01.01.2024 по 12.03.2024, пільговий стаж позивач за Списком № становить більше 12 років 6 місяців.

Позивач звернувся за призначенням пенсії після досягнення 55 років.

Отже, позивач має право на призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Також суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Судом під час розгляду справи установлено, що позивач відповідає умовам для призначення пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

За таких обставин, на думку суду, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача його позов у частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах підлягає задоволенню.

Правильність застосування наведеного способу захисту порушеного права позивача підтверджується практикою Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 вересня 2021 року у справі № 227/4273/16-а і в рішенні від 21 квітня 2021 року у справі № 360/3611/20.

Також суд зазначає, що позивачем не наведено і судом не встановлено підстав для зміни визначеного за принципом екстериторіальності уповноваженого органу Пенсійного фонду України на розгляд заяви позивача про призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до квитанції № 5304-9122-2272-7481 від 02.05.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 969,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява ОСОБА_1 подана його представником через систему «Електронний суд», тому позивач мав сплатити 969,00 грн судового збору.

Частинами 1, 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 484,48 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код: 13967927; 36014, м. Полтава, вул. Гоголя, 34) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.03.2024 №42 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити з 12.03.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 2 періодів з 05.06.1989 по 23.10.1992, з 02.11.1992 по 03.01.1993, з 05.03.1993 по 11.06.1993, з 25.11.1993 по 29.02.1996, з 01.03.1996 по 04.01.1998, з 08.01.1998 по 23.03.1998, з 20.01.1999 по 07.09.2000, з 05.05.2003 по 18.11.2005, з 21.11.2005 по 01.04.2008, з 01.08.2008 по 21.07.2010, з, з 10.04.2012 по 07.07.2015, з 01.01.2024 по 12.03.2024.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суму судових витрат у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.

Повне рішення суду складено 6 червня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков