Справа № 640/19606/22
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року №640/19606/22

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Діски А.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача, які проявилися у невиконанні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2020 року у справі №640/106920 та безпідставному зниженні нарахування пенсії за вислугу років позивача з 74% до 70% від суми грошового забезпечення, яка визначена у довідці, наданій Фінансово-економічним управлінням СБ України від 19 серпня 2020 р. №621/3/2-9/878-713 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті з 1 квітня 2019 р. повної суми щомісячного пенсійного забезпечення, без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, нарахованої відповідно до довідки, наданої Фінансово-економічним управлінням СБ України від 19 серпня 2020 р. №621/3/2-9/878-713 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року і відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі №640/3485/21 без застосування обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов?язати відповідача виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2020 року позивачу у справі №640/1069/20 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу 1 квітня 2019 р. у розмірі 74% суми грошового забезпечення, вказаної у довідці, наданій Фінансово-економічним управлінням СБ України від 19 серпня 2020 р. №621/3/2-9/878-713 та відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 року у справі №640/3485/21 у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, без обмеження сумою в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов?язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу позивачу різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 1 квітня 2019 року.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №640/1069/20 зобов`язано відповідача провести підвищення і перерахунок попереднього розміру пенсії позивача з 01.01.2018 з урахуванням 74% грошового забезпечення. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №640/3485/21 відповідача було зобов`язано провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату позивачеві пенсії згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Позивач звернувся із заявою до відповідача щодо виконання рішення суду, застосувавши розмір пенсії, визначений на момент призначення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. На заяву позивача, відповідач листом повідомив, що перерахунок пенсії здійснений з розрахунку 70% грошового забезпечення, обмеживши її десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії з 01.04.2019 із розрахунку 74% грошового забезпечення, оскільки саме такий відсоток грошового забезпечення було застосовано при призначенні пенсії та має право на перерахунок та виплату пенсії без встановлення обмеження граничного розміру, оскільки положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, - втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України від 20.12.2016 №7-рп/2016, тобто з 20.12.2016. Проте, таке право порушено відповідачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/19606/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року справу №640/19606/22 прийнято до свого провадження суддею Журавлем В.О. та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що жодного нормативно-правового акта, на підставі якого необхідно здійснювати перерахунок пенсії після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, не приймалось, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки, з урахуванням 74% сум основного грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром пенсії.

У зв`язку з звільненням судді, в провадженні якого перебувала справа №640/19606/22, остання передана на повторний автоматизований розподіл між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено суддю Діску А.Б.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду справу прийнято до свого провадження суддею Діскою А.Б. та продовжено розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом було встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2020 року у справі №640/1069/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 74% розміру грошового забезпечення до 70% при здійсненні перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2018 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 74 % від відповідних сум грошового забезпечення та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі №640/3485/21 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні ОСОБА_1 перерахунку з 01 квітня 2019 року пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01 квітня 2019 року згідно з довідкою, наданою Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення від 19 серпня 2020 року №21/3/2-9/878-713 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення від 19 серпня 2020 року №21/3/2-9/878-713 станом на 01 квітня 2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.

Із протоколу перерахунку пенсії вбачається, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 із суми грошового забезпечення 35480,88 грн. Основний розмір пенсії обраховано із 70% грошового забезпечення у розмірі 24836,62 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) становить 25210,87 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії становить 14970 грн. (а.с. 34 звор).

На заяву позивача відповідач листом від 04 листопада 2023 року повідомив, що на виконання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі №640/3485/21 головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача. Здійснити перерахунок та виплату пенсії виходячи із 74% від сум грошового забезпечення судом не було визначено. Відповідно до абзацу 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо здійснення перерахунку розміру його пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення, обмеживши її виплату десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262-XII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (1763-15) (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно з якими цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Суд зазначає, що Законами №3668-VІ та №1166-VІІ були внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII щодо розміру відсотку грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії.

При цьому, слід звернути увагу, що ні положеннями Закону №3668-VІ, ні положеннями Закону №1166-VІІ, ні положеннями Закону №2262-XII не передбачено проведення після 01 квітня 2014 року перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи з нового (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені статті 63 Закону №2262-XII.

Необхідно відмітити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.

Також, у Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена у розмірі 74% грошового забезпечення за 28 років вислуги (а.с. 28), однак відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року виходячи із розміру 70 % грошового забезпечення (а.с. 34 звор).

Суд враховує, що право на перерахунок пенсії позивачу у розмірі 74% грошового забезпечення було предметом судового розгляду та рішенням Окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №640/1069/20 визнавалися протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років із 74% до 70% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі №640/3485/21 серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Фінансово-економічним управлінням Сб України про розмір грошового забезпечення від 19 серпня 20202 року №21/3/2-9/878-713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Проте, після набрання вказаним рішенням законної сили відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Суд зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 19, статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, зменшення максимального обсягу пенсії у відсотках при її перерахунку не може застосовуватися для зменшення встановленого законом на момент первісного її призначення чи досягнутого пізніше максимального обсягу пенсії.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років позивачу із розрахунку 70% замість 74% грошового забезпечення з 01.04.2019 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, з протоколу перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року також вбачається, що відповідач здійснивши перерахунок пенсії позивачу на виконання рішення суду, обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (а.с. 34 звор).

Так, відповідно до статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011), на яку посилається відповідач, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення № 7-рп/2016, положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII), який набрав чинності з 01 січня 2017 року внесено зміни у Законі №2262-XII у частині сьомій статті 43 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року», незважаючи на те, що частина 7 статті 43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки внесені Законом №1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону №262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, такі зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 17 травня 2021 року по справі №343/870/17, від 10 вересня 2021 року по справі №300/633/19 та від 24 вересня 2021 року по справі №370/2610/17.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

В рішенні №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Виходячи з наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону №2262-XII суперечать статті 17 Конституції України.

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а з особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина 1 статті 17 Основного Закону України).

Норми частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд доходить висновку, що дії відповідача в даному випадку не можуть відповідати критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а належним та достатнім способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перерахунку та виплати раніше призначеної позивачу пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі №640/3485/21 зі зменшенням відсоткового розміру пенсії та з обмеженням суми пенсії максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із розрахунку 74% на підставі довідки Фінансово-економічним управлінням СБ України від 19 серпня 2020 року №621/3/2-9/878-713, з 01 квітня 2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням оновленої довідки з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, такі задоволенню не підлягають, оскільки позивачем у позовній заяві не обгрунтовується протиправність дій чи бездіяльності пенсійного органу в цій частині, а з матеріалів справи не вбачається, що під час перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки пенсійним органом приймалось рішення про виплату пенсії не у розмірі 100%.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1984,80 грн, який був сплачений позивачем при подачі позову за квитанцією від 10 листопада 2022 року.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеженням суми пенсії максимальним розміром, при перерахунку раніше призначеної пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) із розрахунку 74% на підставі довідки Фінансово-економічним управлінням СБ України від 19 серпня 2020 року №621/3/2-9/878-713, з 01 квітня 2019 року, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1984,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вулю Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Діска А.Б.