Справа № 600/6291/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6291/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з грудня 1982 року по вересень 1983 рік до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з грудня 1982 року по вересень 1983 рік до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підпадає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

1.2. Ухвалою суду від 22.09.2023 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Чернівецькій області із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як пенсіонеру відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

2.2. Однак, листом ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 12.07.2023 року №4652-4563/С-17/8-2400/23 позивачу повідомлено про те, що підстави для одноразової грошової допомоги відсутні.

Позиція позивача

2.3. Згідно доводів, наведених у позовній заяві, представник позивач вважає, що позивачу безпідставно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

2.4. Так, вказує, що відповідно до довідки №229 від 30.12.2020 року (довідка міститься в пенсійній справі), яку надав позивач при призначення пенсії за віком, в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року працював в секторі освіти Путильської державної адміністрації на посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву, при цьому основне місце роботи - Путильський районний вузол зв`язку.

2.5. Втім, зі змісту оскаржуваного рішення, оформленого листом від 12.07.2023 року №4652-4563/С-17/8-2400/23, вбачається, що пенсійним органом не було надано жодної оцінки вказаним довідкам та документам, про які у них зазначено. У рішенні відповідача, оформленого листом від 12.07.2023 року №4652- 4563/С-17/8-2400/23 не обґрунтована неможливість зарахування до спеціального стажу позивача саме періоду роботи за сумісництвом, вказаних у довідці №229 від 30.12.2022 року.

2.6. Звертає увагу суду на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 територіальним органом Пенсійного фонду України відмова у призначенні грошової допомоги мала бути прийнята у формі рішення, а не у формі листа. Таким чином Відповідач у спірних відносинах діяв не у передбачений законодавством спосіб.

2.7. Наголошує, що період роботи позивача з грудня 1982 року по вересень 1983 року на посаді - вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву (при цьому основне місце роботи Путильський районний вузол зв`язку) повинен зараховуватись до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і який у сукупності становить понад 35 років, що відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV надає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Позиція відповідача

2.8. Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.9. Так, вказує, що відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж, зокрема для жінок - 30 років, на таких посадах, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

2.10. Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та механізм її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати».

2.11. Згідно з п. 2 цього Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, зокрема, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Постанова №909).

2.12. Згідно із записами трудової книжки та додатково наданими документами стаж роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 , становить 34 роки 10 місяців.

2.13. Водночас зауважує, що відповідно до довідки від 30.12.2020 року №229, наданої ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком, він в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року працював в секторі освіти Путильської державної адміністрації на посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву, при цьому основне місце роботи - Путильський районний вузол зв`язку.

2.14. Звертаємо увагу, що до спеціального страхового стажу, який визначає право на призначення одноразової грошової допомоги, зараховуються періоди за основним місцем роботи.

2.15. У зв`язку з відсутністю за наявними документами необхідного страхового стажу на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, немає.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.07.2021 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

3.2. З метою виплати одноразової грошової допомоги як пенсіонеру відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV 20.07.2021 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у Чернівецькій області із заявою.

3.3. Однак, листом від 12.07.2023 року №4652-4563/С-17/8-2400/23 ГУ ПФУ у Чернівецькій області повідомило позивача про те, що згідно із записами трудової книжки та додатково наданими документами стаж позивача роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, становить 34 роки 10 місяців. Водночас зауважено, що відповідно до довідки від 30.12.2020 року №229, наданої позивачем при призначенні пенсії за віком, в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року останній працював в секторі освіти Путильської державної адміністрації на посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву, при цьому основне місце роботи Путильський районний вузол зв`язку. Однак наголошено, що до спеціального страхового стажу, який визначає право на призначення одноразової грошової допомоги, зараховуються періоди за основним місцем роботи. У зв`язку з відсутністю за наявними документами необхідного страхового стажу на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

4.2. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на час розгляду заяви позивача про виплату грошової допомоги).

4.6. Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

4.7. Системний аналіз вказаної норми визначає, що при призначенні пенсії за віком виплата грошової допомоги здійснюється: 1) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах; та 2) особам, які до цього не отримували будь-яку пенсію.

4.8. Згідно пункту "е" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

4.9. Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок № 1191).

4.10. Згідно пункту 1 Порядку №1191 цей порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

4.11. Згідно пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

4.12. Згідно пунктів 5-7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

4.13. Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4.14. Дана норма Закону кореспондується також з положенням пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, де зокрема передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

4.15. Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

4.16. Як підтверджується аргументами сторін, згідно із записами трудової книжки та стаж позивача роботи на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, визначено 34 роки 10 місяців.

4.17. Водночас, згідно матеріалів пенсійної справи, які додані відповідачем до відзиву на позовну заяву (витяг з наказу по Путильському районному відділу народної освіти від 02.12.1982 року №566, витяг з наказу по Дихтинецькій середній школі від 16.12.1982 року №102, витяг з наказу по Дихтинецькій середній школі від 06.01.1983 року №116, архівна довідка Комунального закладу «Об`єднаний трудовий архів» Путильської селищної ради Чернівецької області від 08.05.2023 року №01-21/198, довідка Сектору освіти Путильської районної державної адміністрації від 30.12.2020 року №229) ОСОБА_1 в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року працював в секторі освіти Путильської державної адміністрації на посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву, основне місце роботи Путильський районний вузол зв`язку.

4.18. Суд зазначає, що Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

4.19. Згідно розділу 1 Переліку № 909 до закладів освіти відносяться, серед іншого, загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні, навчальні заклади, музичні і художні школи. В зазначених закладах визначено наступні посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

4.20. З огляду на це, суд зазначає, що переліком посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років у загальноосвітніх навчальних закладах, передбачена посада учителя (що фактично включає займану ОСОБА_1 посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року).

4.21. Однак, зазначений період роботи не зарахований до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, оскільки, згідно позиції відповідача, до спеціального страхового стажу, який визначає право на призначення одноразової грошової допомоги, зараховуються періоди за основним місцем роботи.

4.22. Суд звертає увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №78 «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України «Про освіту», частини першої статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту», частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту»» затверджено Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти (далі Порядок №78).

4.23. Згідно пункту 4 Порядку №78 працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом - не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу з педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

4.24. З аналізу вищезазначених норм слідує, що основною умовою зарахування стажу роботи за сумісництвом педагогічного працівника до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, є підтвердження того факту, що обсяг викладацької роботи за сумісництвом педагогічного працівника складає не менше ніж 180 годин на рік, або не менше ніж 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

4.25. Відтак, суд не погоджується з описаною позицією відповідача, адже зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, чи було це основним місцем роботи особи, чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займала не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівник, який крім основної роботи працював за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

4.26. Крім того, як вже зазначено судом, умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком № 1191.

4.27. Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пункт 4 Порядку № 1191).

4.28. Судом визначено, що наказом по Путильському районному відділу народної освіти від 02.12.1982 року №566 ОСОБА_1 призначено на посаду вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи по сумісництву з 2 грудня 1982 року до кінця (навчального) 1982-1983 навчального року з тижневим навантаженням 9 годин.

4.29. У свою чергу, наказом по Дихтинецькій середній школі від 06.01.1983 року №116 у зв`язку із змінами в сітці годин на друге півріччя тарифікаційна комісія з погодження МК профкому школи розподілила години між вчителями в слідуючому порядку: ОСОБА_1 фізкультура 20 год.

4.30. Систематизуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що арифметичний розрахунок навантаження за навчальний рік свідчить про те, що викладацька робота (на посаді учителя) ОСОБА_1 за сумісництвом у період з грудня 1982 року по вересень 1983 року займала не менше ніж 180 годин на навчальний рік.

4.31. Таким чином, відповідачу було надано достатньо доказів на підтвердження відомостей про обсяг викладацької роботи (на посаді учителя) за сумісництвом педагогічного працівника, який складав не менше ніж 180 годин на рік.

4.32. У зв`язку із цим, робота позивача на посаді вчителя фізичного виховання Дихтинецької середньої школи в період з грудня 1982 року по вересень 1983 року за сумісництвом у спірний період зараховується до стажу працівника освіти на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

4.33. Таку ж позицію висловлено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 08.01.2024 року у справі №600/530/23-а.

4.34. Враховуючи, що період роботи позивача з грудня 1982 року по вересень 1983 року підлягає зарахуванню до стажу працівника освіти, на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то з урахуванням вже зарахованого позивачу зазначеного стажу (34 роки 10 місяців) такий становитиме більше 35 років.

4.35. Вищевказане у свої сукупності свідчить про наявність у ОСОБА_1 права при призначенні пенсії за віком на призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ж частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні та виплаті грошової допомоги, діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.4. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

5.13. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В силу частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № від 19.09.2023 року.

6.3. Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77,90,241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з грудня 1982 року по вересень 1983 рік до спеціального страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з грудня 1982 року по вересень 1983 рік до спеціального страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підпадає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції № від 19.09.2023 року судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя О.В. Анісімов