Справа № 160/3436/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3436/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року (суддя Прудник С.В., м. Дніпро, повний текст ухвали виготовлено 26.02.2024 року) у адміністративній справі №160/3436/24 за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту Київського університету імені Тараса Шевченка про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому добових за час перебування у відрядженні з 12.08.2023 року по 21.08.2023 року та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.02.2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів»; зобов`язати відповідача виплатити йому добові за час перебування у відрядженні з 12.08.2023 року по 21.08.2023 року та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.02.2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 ; роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу на розгляд суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано того, що він є діючим військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану. Апелянт вважав, що судом допущено надмірний формалізм у питанні пропущеного процесуального строку звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що

ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску (за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року). На виконання вимог ухвали суду від 12.02.2024 року ОСОБА_1 до суду 20.02.2024 року (документ сформований в системі «Електронний суд» 20.02.2024 року) подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій останній просив поновити строк на подання позовної заяви до суду з ти підстав, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, який діє. Він відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 року №463 є діючим військовослужбовцем на теперішній час та виконує функції з питань військового обов`язку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, роботи з членами сімей загиблих, зниклих без вісти та захоплених у полон, захисту нашої країни від загарбників; вважав, що пропущений строк на подання позовної заяви пропущений не з його вини та підлягає поновленню відповідно до ст.121 КАС України. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2 ст.122, частинами 2, 3, п.4 ч.4 ст.123 КАС України, частинами 1, 2 ст.233, п.1 глави ХІХ КЗпП України (зі змінами та доповненнями) та прийшов до висновку про те, що, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 06.02.2024 року, останнім днем подання до суду позовної заяви є 19.12.2023 року (тримісячний строк обчислюється з дати звільнення 20.09.2023 року). Суд зазначив, що введення воєнного стану в Україні не зупинило перебіг процесуальних строків щодо звернення до суду з позовами; сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Суд вважав, що ОСОБА_1 не наведено у заяві про поновлення процесуального строку до суду жодних обставин, які об`єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право у межах визначеного процесуального строку.

Матеріалами справи встановлено, що 06.02.2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано до суду першої інстанції позовну заяву до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску (за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року).

Як вбачається з матеріалів справи копія ухвали суду від 12.02.2024 року судом була направлена ОСОБА_1 в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 19.02.2024 року 23:48 год.

Встановлено, що 20.02.2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій він підтвердив, що копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ним отримана 20.02.2024 року. У заяві ОСОБА_1 просив поновити йому строк подання позовної заяви до суду у зв`язку з тим, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан, який діє. Він є діючим військовослужбовцем, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, роботи з членами сімей загиблих, зниклих без вісти та захоплених у полон, захисту нашої країни від загарбників.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтував свою позицію тим, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків щодо звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. ОСОБА_1 не наведено у заяві про поновлення процесуального строку до суду жодних обставин, які об`єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право у межах визначеного процесуального строку. Позивач як на причину поновлення строку звернення до суду посилається виключно на само по собі введення воєнного стану, втім не наводить будь-яких доводів про те, що пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з введенням воєнного стану. Єдині відповідні обставини, відомі суду з матеріалів позову, - це те, що позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 року №463 є діючим військовослужбовцем на теперішній час. При цьому, пропуск строку звернення до суду із позовною заявою за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року позивач не обґрунтовує. Таким чином, позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 12.02.2024 року про залишення позову в цій частині без руху.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частин 2, 3 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до частин 1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що копія ухвали суду від 12.02.2024 року про залишення позовної заяви без руху була відправлена судом через електронний кабінет та доставлена 19.02.2024 року 23.48 год. У заяві про поновлення строку звернення, поданій через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 підтверджено одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 12.02.2024 року; в цей же день він направив через систему «Електронний суд» заяву про поновлення строку звернення до суду.

Оскільки, ухвалою суду від 26.02.2024 року було повернуто позовну заяву ОСОБА_1 з підстав невиконання вимоги ухвали суду від 12.02.2024 року про залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції порушено ст.123 КАС України, а саме десятиденний строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року у адміністративній справі №160/3436/24 скасувати.

Справу №160/3436/24 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова