Справа № 278/2488/24
Суддя: Татуйко Є. О.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/2488/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, секретаря Анни Кривенької, розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, --

В С Т А Н О В И В :

Заявленим позовом ставиться питання про визнання дій відповідача про накладення адміністративного стягнення протиправним та його скасування. В обґрунтування заявленого позивачем повідомлено суду, що дії відповідача по накладенню штрафу суперечать чинному законодавству.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без проведення фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.

Відповідач направив відзив, яким заперечував задоволення позову у зв`язку із його безпідставністю та голослівністю.

Дослідив матеріали надані сторонами, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області, отримував код платника податків, є особою з інвалідністю ІІІ групи.

11 січня 2024 року позивачеві вручена повістка про виклик на 9 годин 00 хвилин 15 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 січня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 скерував до органів Національної поліції звернення про доставлення позивача, оскільки останній ухилився від виклику.

16 лютого 2024 року на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 1 КУпАП.

22 лютого 2024 року позивачеві вручена повістка про виклик на 10 годин 00 хвилин 28 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 лютого 2024 року на позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 3570 гривень за порушення ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 2 КУпАП.

5 квітня 2024 року оскаржувана постанова отримана позивачем.

17 квітня 2024 року позивачеві вручена повістка про виклик на 14 годин 00 хвилин 17 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правовідносини щодо заявленого позову врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає, що позивачем наведено і підтверджено вчинення відповідачем порушення вимог законодавства України при накладенні адміністративного стягнення, які вимагають скасувати оскаржуване рішення, а так само і відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення.

Таким чином, дане правопорушення було встановлено у порядку та спосіб передбачений законодавством України і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Адміністративне стягнення, накладене на позивача в розмірі згідно з санкціями відповідних статей КУпАП (чинними на час прийняття оскаржуваного позивачем рішення ч. 2 ст. 210-1 тобто вчинене у особливий період) та відповідає характеру вчиненого правопорушення та всім обставинам справи, застосоване з метою виховання особи, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Твердження позивача про те, що спірна постанова є протиправною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, суд вважає безпідставними, оскільки на підтвердження цього суду не надано жодного належного доказу. Більш того, надані відповідачем та досліджені судом докази, як то протокол про адміністративне правопорушення, подання до поліції, корінці до повісток спростовують доводи позивача.

Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові, про те, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинені останнім адміністративного правопорушення.

Надані позивачем докази про наявність захворювань і чисельні його звернення до медичних установ зазначених висновків суду не спростовують. Так, наявність інвалідності, звернення до лікарів з метою обстежень не свідчать про відсутність підстав з`явлення за викликом до ТЦК і СП. Наявність захворювань зору за відсутності відмітки у розписці до повістки про неможливість відтворити зміст отриманого, не свідчать про те, що позивач не розумів, що від нього вимагають працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_1 . Більше того, останній за місцем проживання міг скористатись окулярами, або просити відтворити зміст врученого за допомогою сторонніх осіб.

При цьому, суд зауважує, що позивач не з`являючись ані на 15 січня ані у послідуючому на 28 лютого і 17 травня 2024 року, свідомо ухилявся, як до накладення стягнення так і після цього.

Більше того, зазначені позивачем відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про неявку через захворювання на ГРВІ не підтверджуються будь-якими доказами. Про наявність такого захворювання позивач замовчує і направленим позовом, що підтверджує висновки суду про прагнення уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, а не розібратись у дійсних обставинах подій, що мали місце в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 242 246 КАС України, суд, --

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до сьомого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення відповідає даті ухвалення.

Суддя Євген Татуйко