Справа № 560/5665/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5665/24
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 для малолітнього ОСОБА_2 , грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_4 з 25.02.2022 по 12.05.2023 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ станом на 01.01.2022, Законом України "Про державний Бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ станом на 01.01.2023 року та ненарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_4 за листопад, грудень 2023 року та за 18 днів січня 2024 року.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 для малолітнього ОСОБА_2 , грошового забезпечення ОСОБА_4 з 25.02.2022 по 12.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ станом на 01.01.2022, Законом України "Про державний Бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ станом на 01.01.2023 року та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 для малолітнього ОСОБА_2 , грошового забезпечення ОСОБА_4 за листопад, грудень 2023 року та за 18 днів січня 2024 року.

Позов мотивований тим, що позивачка не погоджується з розміром нарахування грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 , а тому звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , який є сином загиблого.

Ухвалою суду від 18.04.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, зазначеною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 та запропоновано їй надати пояснення або відзив на підтримку або заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач 19.04.2024 подав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_4 був батьком малолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 , проходив військову службу у військової частини НОМЕР_1 . Вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2021 №18, солдата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вогнепального поранення голови, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.10.2023. Зазначає, що підстави для перерахунку та виплати ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 відсутні, оскільки предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Від третьої особи - ОСОБА_3 надійшла заява у якій зазначає, що позов підлягає задоволенню.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_4 проходив військову службу у військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 05.07.2018 ОСОБА_4 є батьком малолітнього ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 ,

Згідно зі свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 07.11.2023 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент смерті (30.10.2023) ОСОБА_4 перебував на посаді номера обслуги ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2024 №18, солдата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вогнепального поранення голови, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.10.2023.

ОСОБА_1 зверталась зі зверненням до військової частини НОМЕР_1 щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 .

Листом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 №2677 позивача повідомлено, що при прийнятті рішення про виплату грошового забезпечення, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, всі належні та не отримані кошти були виплачені в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до частин 1 - 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно з ч. 1 ст. 1227 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі - Порядок № 260) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 2 розділу ХХХ Порядку № 260 Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №420/1436/21, від 29.04.2020 у справі № 576/1388/17, від 05.05.2022 у справі № 520/10496/2020 та від 09.02.2023 у справі № 600/1290/20-а.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Судом встановлено, що на момент проходження військової служби солдат ОСОБА_4 не звертався до військової частини НОМЕР_1 чи до суду щодо визначення та нарахування грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 рік та Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2024 №18, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.10.2023.

Однак, відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 07.11.2023 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною першою статті 272 ЦК України визначено, що фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні підстави щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення померлого ОСОБА_4 , оскільки такі виплати нерозривно пов`язані саме з особою військовослужбовця.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 .

З врахуванням положень ст. 139 КАС України, судові витрати, що підлягають розподілу - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя О.О. Михайлов