Справа № 140/4229/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4229/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «777 Авто-Трейд Інтернешнл» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Авто-Трейд Інтернешнл» (далі ТзОВ «777 Авто-Трейд Інтернешнл») звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2024 №UA205050/2024/000027/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом позивача для митного оформлення товару «Автобус туристичний, що був у використанні: марка згідно з довідником - VAN HOOL, модель згідно з довідником - Т915 XCSL2, (кузов, шасі, рама) - № НОМЕР_1 , загальна к-сть місць, включаючи водія 50, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 9186 см.куб., тип двигуна невизначений, потужність - 266kw, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, Країна виробництва - (ВЕ), торгівельна марка «VAN HOOL» подано митну декларацію (МД) №24UA79U5, в якій вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

При цьому, декларант подав митному органу документи, необхідні для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №24UA79U5 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а саме: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №1/02/2024 від 09.02.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/АТ0060833 від 09.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №21331504 від 12.02.2008; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №311 від 16.02.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов?язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №27042023 від 27.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №20 від 09.02.2024; інші некласифіковані документи фото від 16.02.2024; копію митної декларації країни відправлення MRN24PL341010E0036504 від 09.02.2024.

Позивач вважає, що митним органом не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів та незважаючи на наданий перелік документів, для підтвердження заявленої митної вартості, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2024 №UA205050/2024/000027/1.

Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивач з винесеним митним органом рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, оскільки до митного оформлення декларантом було надано вичерпний перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- вартість товару згідно Інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 не відповідає вартості товару згідно копії митної декларації від 09.02.2024 №MRN24PL341010E0036504;

- продавець згідно Контракту від 27.04.2023 №27042023 - польська фірма SETTE GROUP Sp. z о.о., тоді як власником транспортного засобу в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 12.02.2008 №21331504 вказано SOCIAAL FOUNDS/FOUNDS SOCIAL BUS/CAR з реєстрацією в Бельгії. Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару;

- інвойс не завірений продавцем товару;

- п. 3 Контракту передбачено, що умови поставки і вантажовідправник обговорюються додатково у товаросупровідних документах відповідно до Інкотермс у редакції 2010 року. П.6 Контракту визначено, що товар, поставлений за даним контрактом, вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем відповідно до умов, визначених в інвойсі. Однак, в Інвойсі відсутня інформація щодо умов поставки та вантажовідправника. Разом з тим, згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару зазначено безпосередньо ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», що ставить під сумнів достовірність заявлених відомостей щодо умов поставки та включення при цьому до митної вартості такої складової митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваного товару;

- п.12 Контракту вказано, що даний контракт вважається дійсним до 31.12.2023. Тобто, як на дату Інвойсу та специфікації №20, так і на день подання товару до митного оформлення, даний Контракт є недійсним.

Під час перевірки поданих в митних цілях на підтвердження заявленого рівня митної вартості товару документах митницею було виявлено розбіжності, а саме в цінах на товар, які були вказані в інвойсі від 09.02.2024 №1/02/2024 та експортній декларації від 09.02.2024 №MRN24PL341010E0036504.

Вважає, що розбіжності щодо ціни товарів фактично виявлено в документах, що підтверджують митну вартість, адже рахунок-фактура є таким документом у відповідності до ч. 2 ст.53 МК України, а експортна декларація є документом, що самостійно поданий декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару та вказані в графі 44 МД.

Згідно МД поставка даного товару здійснювалась по контракту від 27.04.2023 №27042023. Декларантом до митного оформлення подано інвойс від 09.02.2024 №1/02/2024, зі змісту якого вбачається, що продавцем (власником) транспортного засобу є SETTE Group Sp.z o.o. Продавцем, згідно контракту від 27.04.2023 №27042023 та інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 є SETTE Group Sp. z.o.o., проте в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 12.02.2008 №21331504 власником вказано SOCIAAL FOUNDS/FOUNDS SOCIAL BUS/CAR.

Також це суперечить п.12 контракту від 27.04.2023 №27042023, укладеного між компанією «SETTE Group Sp. z.o.o.» («Продавець») та ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» («Покупець»), оскільки, в ньому передбачено, що жодна зі сторін не має права передавати передбачені даним контактом свої права та зобов`язання третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Водночас доказів переходу права власності від SETTE Group Sp. z.o.o. до SOCIAAL FOUNDS/FOUNDS SOCIAL BUS/CAR надано не було, а у поданому до митного оформлення контракті від 27.04.2023 №27042023 відсутня інформація щодо купівлі-продажу спірного транспортного засобу, щодо ціни його придбання вищезазначеними суб`єктами, що не дає можливості надати оцінку господарській операції цих контрагентів.

Пунктом 3 контракту від 27.04.2023 №27042023 передбачено, що умови поставки і вантажовідправник обговорюються додатково у товаросупровідних документах відповідно до Інкотермс у редакції 2010 року. Пунктом 6 контракту від 27.04.2023 №27042023 визначено, що товар, поставлений за даним контрактом, вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем відповідно до умов, визначених в інвойсі.

При цьому, в інвойсі від 09.02.2024 №1/02/2024 відсутня інформація щодо умов поставки та вантажовідправника.

Також згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару зазначено безпосередньо ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», що ставить під сумнів достовірність заявлених відомостей щодо умов поставки та включення при цьому до митної вартості такої складової митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваного товару.

У п. 12 контракту від 27.04.2023 №27042023 вказано, що даний контракт вважається дійсним до 31.12.2023. Тобто, як на дату складання інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 та специфікації №20, так і на день подання товару до митного оформлення, даний контракт є недійсним.

З огляду на зазначене, розбіжність у числових показниках складових митної вартості, викликала у митного органу обґрунтований сумнів щодо заявленої митної вартості товару.

Декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи:

1) дійсний зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього, у разі їх наявності;

2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару;

5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається;

6) виписку з бухгалтерської документації;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Згідно п. 6 ст. 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

На вимогу митниці декларантом було надано: копію інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 з печаткою продавця; курси валют від 24.01.2024 №017/A/NBP/2024; доповнення №3 від 22.12.2023 до Контракту; лист від одержувача товару від 16.02.2024 б/н; скріншоти з мережі Інтернет.

Представник відповідача вказав, що доповнення від 22.12.2023 №3 до Контракту, яким внесено зміни до п. 3, п. 6 та п. 12 Контракту надане після направлення митним органом декларанту електронного повідомлення із зазначенням невідповідностей саме в цих пунктах Контракту, що обґрунтовано ставить під сумнів достовірність даного Доповнення.

Вартість товарів за наданими витягами з мережі Інтернет є вищою (17120 дол. США та 15900 євро), ніж вартість оцінюваного товару згідно інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 (10500 євро).

Згідно даних витягів з мережі Інтернет виставлено на продаж транспортні засоби з іншими технічними характеристиками (потужність двигуна, кількість місць), а пробіг транспортних засобів згідно витягів (821000 миль та 1231027 км) є значно вищим, ніж пробіг оцінюваного товару, вказаний в акті митного огляду (203961 км).

Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в заяві від 19.02.2024 б/н.

Вважає, що декларантом не було усунуто чи спростовано зазначені митним органом неточності та розбіжності щодо числових значень складових заявленої митної вартості. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву було подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні із викликом (повідомленням) сторін.

Щодо клопотання про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні із викликом (повідомленням) сторін.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи у судовому засіданні із викликом (повідомленням) сторін.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2023 між ТзОВ «777 Авто-Трейд Інтернешнл» (покупець) та компанією SETTE Group Sp.z.o.o (продавець) було укладено контракт купівлі-продажу №27042023, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставляти товар транспортні засоби нові та бувші у використанні, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Відповідно до пункту 2 контракту ціна контракту встановлюється в євро. Загальна сума контракту становить 1000000 євро. Вартість товару визначається згідно специфікацій та інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з доповненням №3 від 22.12.2023 до контракту купівлі-продажу №27042023 від 27.04.2023 внесено зміни до п. 3 та викладено його наступній редакції: «Умови поставки обговорюється додатково у специфікаціях. У день відвантаження Продавець сповіщає про це Покупця. У день отримання товару Покупець сповіщає про це Продавця. Товар супроводжується наступними документами: технічною документацією на транспортний засіб, технічний паспорт на транспортний засіб, комерційний інвойс, та іншими документами за запитом Покупця. Термін відправки товару затверджується додатково.». Також у вказаному доповненні зазначено, що даний контракт дійсний до 31.12.2024.

Згідно із специфікацією №20 від 09.02.2024 до контракту купівлі-продажу №27042023 від 27.04.2023 продавець зобов`язався поставити товар автобус бувший у використанні VAN HOOL Т91ХСSL2 №YE2915SC228D50597. Ціна транспортного засобу становить 10 500,00 євро. Умови поставки DAP Ягодин відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року; форма оплати післяоплата.

Відповідно до фактури від 09.02.2024 №1/02/2024 SETTE Group Sp.z.o.o поставлено автобус VAN HOOL, Т91ХСSL2 2008 рік, VIN: № НОМЕР_1 за ціною 10 500,00 євро.

16.02.2024 з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «Автобус туристичний, що був у використанні: марка згідно з довідником - VAN HOOL, модель згідно з довідником - Т915 XCSL2, (кузов, шасі, рама) - № НОМЕР_1 , загальна к-сть місць, включаючи водія 50, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 9186 см.куб., тип двигуна невизначений, потужність - 266kw, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення 2008, модельний рік виготовлення 2008, Країна виробництва - (ВЕ), торгівельна марка «VAN HOOL» декларант позивача подав до Волинської митниці МД №24UA79U5. Фактурна вартість імпортованого товару становить 10 500,00 євро, що і є його митною вартістю за першим методом.

До митної декларації для підтвердження митної вартості додано: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №1/02/2024 від 09.02.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/АТ0060833 від 09.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 12.02.2008; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №311 від 16.02.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов?язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №27042023 від 27.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №20 від 09.02.2024; інші некласифіковані документи фото від 16.02.2024; копію митної декларації країни відправлення MRN24PL341010E0036504 від 09.02.2024.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган в електронному повідомленні та у графі 33 оскаржуваного рішення декларанту зазначив:

- вартість товару згідно Інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 не відповідає вартості товару згідно копії митної декларації від 09.02.2024 №MRN24PL341010E0036504;

- продавець згідно Контракту від 27.04.2023 №27042023 - польська фірма SETTE GROUP Sp. z о.о., тоді як власником транспортного засобу в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 12.02.2008 №21331504 вказано SOCIAAL FOUNDS/FOUNDS SOCIAL BUS/CAR з реєстрацією в Бельгії. Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару;

- інвойс не завірений продавцем товару;

- п. 3 Контракту передбачено, що умови поставки і вантажовідправник обговорюються додатково у товаросупровідних документах відповідно до Інкотермс у редакції 2010 року. П.6 Контракту визначено, що товар, поставлений за даним контрактом, вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем відповідно до умов, визначених в інвойсі. Однак, в Інвойсі відсутня інформація щодо умов поставки та вантажовідправника. Разом з тим, згідно з наявною в АСМО «Інспектор» інформацією, перевізником товару зазначено безпосередньо ТзОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ», що ставить під сумнів достовірність заявлених відомостей щодо умов поставки та включення при цьому до митної вартості такої складової митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваного товару;

- п. 12 Контракту вказано, що даний контракт вважається дійсним до 31.12.2023. Тобто, як на дату Інвойсу та специфікації №20, так і на день подання товару до митного оформлення, даний Контракт є недійсним.

Запропоновано подати такі документи: 1) дійсний зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього, у разі їх наявності; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності- інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом було надано: копію інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 з печаткою продавця; курси валют від 24.01.2024 №017/A/NBP/2024; доповнення №3 від 22.12.2023 до Контракту; лист від одержувача товару від 16.02.2024 б/н; скріни з мережі Інтернет.

Доповнення від 22.12.2023 №3 до Контракту, яким внесено зміни до п. 3, п. 6 та п. 12 Контракту надане після направлення митним органом декларанту електронного повідомлення із зазначенням невідповідностей саме в цих пунктах Контракту, що обґрунтовано ставить під сумнів достовірність даного Доповнення.

Вартість товарів за наданими витягами з мережі Інтернет є вищою (17120 дол. США та 15900 євро), ніж вартість оцінюваного товару згідно інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 (10500 євро).

Згідно даних витягів з мережі Інтернет виставлено на продаж транспортні засоби з іншими технічними характеристиками (потужність двигуна, кількість місць), а пробіг транспортних засобів згідно витягів (821000 миль та 1231027 км) є значно вищим, ніж пробіг оцінюваного товару, вказаний в акті митного огляду (203961 км).

Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в заяві від 19.02.2024 б/н.

Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до п.2 частини другої статті 52 Митного кодексу України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, вимогами ч.6 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта,- митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить 38768,8047 євро (МД від 20.12.2023 №UA209180/2023/078337).

19.02.2024 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA205050/2024/000027/1 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/000142.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: контракт від 27.04.2023 №27042023; специфікацію від 09.02.2024 №20; рахунок-фактуру (інвойс) від 09.02.2024 №1/02/2024.

Разом із цими документами було надано: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №1/02/2024 від 09.02.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/АТ0060833 від 09.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 12.02.2008; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №311 від 16.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №27042023 від 27.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №20 від 09.02.2024; інші некласифіковані документи фото від 16.02.2024; копію митної декларації країни відправлення MRN24PL341010E0036504 від 09.02.2024.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так контрактом купівлі-продажу від 27.04.2023 №27042023 визначено обов`язок продавця поставляти товар - транспортні засоби нові та які були у використанні, натомість покупець зобов`язувався прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у специфікаціях та інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений в повній відповідності до вимог, на умовах та за цінами, зазначеними в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. Валютою платежу за цим контрактом є євро. Умови поставки і вантажовідправник обговорюється додатково у товарно-супровідних документах відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року.

Специфікацією від 09.02.2024 №20 до контракту купівлі-продажу від 27.04.2023 №27042023 визначено предмет та умови поставки товар - автобус бувший у використанні VAN HOOL Т91ХСSL2 №YE2915SC228D50597. Ціна транспортного засобу становить 10 500,00 євро.

Відповідно до рахунку-фактури від 09.02.2024 №1/02/2024 вартість товару становить 10 500,00 євро (наявні посилання на контракт від 27.04.2023 №27042023, специфікацію від 09.02.2024 №20).

Ціна товару в рахунку-фактурі від 09.02.2024 №1/02/2024 (10 500,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA79U5 (графа 22).

У специфікації від 09.02.2024 №20 визначено умови поставки DAP Ягодин відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року; форма оплати післяоплата.

Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Вказуючи на вищевказані розбіжності митний орган у повідомленні декларанту вказав на необхідність подання додаткових документів:

- дійсний зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього, у разі їх наявності.

На таку вимогу позивачем було надано Доповнення №3 до контракту №27042023 від 27.04.2023.

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до Специфікації №20 від 09.02.2024 до контракту купівлі-продажу №27042023 від 27.04.2023 умовами оплати є післяоплата та на момент митного оформлення товару строк оплати ще не настав. Поряд з тим, суду надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 29.03.2024 №4 на суму 10 500,00 євро, у якій у призначенні платежу є посилання на контракт від 27.04.2023 №27042023 та специфікацію від 09.02.2024 №20, що додатково підтверджує вартість товару.

- документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару.

Умовами поставки Товару є Умови DAP відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010). Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення, включаючи (де це потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Митна вартість не охоплює транспортні витрати після ввезення. Вартість транспортування до кордону включена у ціну товару.

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається.

Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять. Водночас чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а МК України не надано права та не визначено обов`язку митним органам надавати оцінку господарській операції контрагентів (продавця та попереднього власника) та питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митного органу й не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивачем до митного оформлення надано експертний висновок, що підтверджує якісні характеристики транспортного засобу.

Суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього), специфікація та рахунок-фактура (інвойс).

Зауваження митниці про те, що вартість товару згідно інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 не відповідає вартості товару згідно копії митної декларації країни відправлення, є надуманими, адже очевидним є те, що в митній декларації країни відправлення йдеться про статистичну вартість (митну) в національній валюті в державі-члена Євросоюзу, де подається митна декларація, тобто, наведене числове значення у злотих при конвертації валют у митних цілях в Республіці Польща. На думку суду, митний орган не мав труднощів перевірити це числове значення за курсом валют.

Суд також зазначає, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Відповідач у спірному рішенні також вказує, що згідно МД поставка даного товару здійснювалась по контракту від 27.04.2023 №27042023. Згідно контракту від 27.04.2023 №27042023 та інвойсу від 09.02.2024 №1/02/2024 продавцем є SETTE Group Sp. z.o.o., проте в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 12.02.2008 №21331504 власником вказано SOCIAAL FOUNDS/FOUNDS SOCIAL BUS/CAR.

Суд зауважує, що усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (на умовах комісії, доручення тощо). Тому продавець та власник не завжди буде однією особою. Воднораз чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України, та про надання яких вказано у повідомленні декларанту (платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями) може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З огляду на наведене висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними, а сумніви відповідача щодо митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17 зазначив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язок щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним щодо транспортного засобу у розмірі 38 768,8047 євро. Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень. Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 19.02.2024 №UA205050/2024/000027/1 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 467,90 грн, сплачений згідно платіжної інструкції від 03.04.2024 №54.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці від 19.02.2024 №UA205050/2024/000027/1.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «777 Авто-Трейд Інтернешнл» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, ) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) судовий збір у розмірі 3 467 (три тисячі чотириста шістдесят сім) гривні 90 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук