Справа № 280/8253/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/8253/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року (суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 30.01.2024 року) у адміністративній справі №280/8253/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправними дії відповідача 2 щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення відповідача 2 від 01.08.2023 року №89; зобов`язати відповідача 1 призначити та виплачувати їй пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року, з 30.01988 року по 01.03.1990 року, а також спірних періодів в 2018 року та в 2011-2013 роках, починаючи з 25.07.2023 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.08.2023 року №89 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.1982 року, призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 25.07.2023 року.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 05 місяців 11 днів, що є недостатнім, а тому право на призначення пенсії у ОСОБА_1 відсутнє. До страхового стажу не враховано періоди: роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року, оскільки назва підприємства при прийнятті на роботу не відповідає назві підприємства, печаткою якого скріплено запис про звільнення з роботи, також відсутня інформація про перейменування; в довідці від 20.06.2023 року №04-25/С-104 вказано прізвище заявниці, що не відповідає паспортним даним, чим порушено вимоги п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці а соціальних питань від 20.06.1974 року №162 (зі змінами); період роботи з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року згідно записів трудової книжки (запис про звільнення внесено з виправленням), чим порушено п.2.26 Інструкції. Апелянт зазначив, що вірним способом захисту порушеного права є повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, а не зобов`язання призначити пенсію за віком, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування страхового стажу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 25.07.2023 року звернулась до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та її заява в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та було прийнято рішення від 01.08.2023 року №89 про відмову в призначенні пенсії. з тих підстав, що стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком становить 27 років 5 місяців 11 днів. До стажу роботи не зараховані періоди роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 03.01.1982 року, оскільки назва підприємства при прийнятті на роботу не відповідає назві підприємства, печаткою якого скріплено запис про звільнення з роботи, також, відсутня інформація про перейменування, період роботи з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.1982 року, оскільки запис про звільнення внесено з виправленням. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працювала на посаді методиста Шевченківської об`єднаної дирекції кінотеатрів у період з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року, записи внесені з посиланням на відповідні накази, містять підписи уповноважених осіб та печатки підприємства. Згідно довідки ОК-5 щодо ОСОБА_1 , у 2018 році з січня по липень включно відсутні відомості про заробітну плату та сплату страхових внесків, з серпня до грудня включно страхові внески сплачено, та зазначено про зарахування цих періодів до страхового стажу; інформація про роботу ОСОБА_1 2018 році у трудовій книжці взагалі відсутня, інших доказів про роботу у даний період також не надано. ОСОБА_1 не підтверджено, що 2018 року вона перебувала у трудових відносинах і платником єдиного внеску був її роботодавець, як і не підтверджено сплату страхових внесків з січня по липень 2018 року. ОСОБА_1 взято на облік в Пенсійному фонді України як фізичну особу-підприємця 23.12.1993 року та знято з обліку 09.07.2014 року.

Вирішуючи спір по суті, суд керувався ст.20, ч.1 ст.24, ч.1 ст.26, п.3-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; с.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.1, ч.1 ст.4, ч.2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; п.4.7 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пунктів 1.1, 1.4, 2.2, 2.3, 13, 18 Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 та прийшов до висновку про те, що трудова книжка заповнюється роботодавцем і на працівника не покладено обов`язок перевірки правильності її заповнення. Працівник не може нести відповідальність за правильність записів у його трудовій книжці; певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Суд врахував, що записи у трудовій книжці ОСОБА_1 є належними та допустимими доказами на підтвердження його страхового (трудового) стажу; неточності, виправлення тощо не можуть нівелювати відомості трудової діяльності та позбавляти права особи на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним стажу, а відмова в зарахуванні спірного стажу порушує принцип рівності особи перед законом. Суд прийшов до висновку про зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.1982 року та зобов`язання призначити пенсію за віком. Щодо зарахування до страхового стажу спірних періодів в 2018 році та в 2011 -2013 роках суд зазначив, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК -5) наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок, крім цього, відсутні дані про сплату страхових внесків в період здійснення підприємницької діяльності в 2011-2013 роках, тому відсутні підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.07.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за принципом екстериторіальності 01.08.2023 року прийнято рішення №89, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю страхового стажу, оскільки стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком становить 27 років 5 місяців 11 днів. До страхового стажу не враховано періоди: роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року, оскільки назва підприємства при прийнятті на роботу не відповідає назві підприємства, печаткою якого скріплено запис про звільнення з роботи, також відсутня інформація про перейменування; в довідці від 20.06.2023 року №04-25/С-104 вказано прізвище заявниці, що не відповідає паспортним даним, чим порушено вимоги п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці а соціальних питань від 20.06.1974 року №162 (зі змінами); період роботи з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року згідно записів трудової книжки (запис про звільнення внесено з виправленням), чим порушено п.2.26 Інструкції. Страховий стаж розрахований з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5); за 2018 рік наявні місяці із сплатою страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок, за 2011-2013 роки, в період здійснення підприємницької діяльності, відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , вбачається що ОСОБА_1 працювала на посаді методиста Шевченківської об`єднаної дирекції кінотеатрів у періоди з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року; записи у трудову книжку внесені з посиланням на відповідні накази, містять підписи уповноважених осіб та печатки підприємства. Записи про роботу з 23.12.1996 року по 27.08.2014 року у трудовій книжці відсутні.

Встановлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК -5) наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими, ніж мінімальний страховий внесок, крім цього, відсутні дані про сплату страхових внесків в період здійснення підприємницької діяльності в 2011-2013 роках. згідно довідки ОК-5 з січня по липень 2018 року включно відсутні відомості про заробітну плату та сплату страхових внесків, з серпня до грудня 2018 року включно страхові внески сплачено, та зазначено про зарахування цих періодів до страхового стажу.

Відповідно до ч1 ст.26, ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.2, 2.3 Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (що діяла у спірний період роботи), трудова книжка заповнюється адміністрацією підприємства трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пунктів 13, 18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.1982 року.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.308 КАС України не дає оцінки обґрунтованості відмови у задоволенні позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів в 2018 році та в 2011-2013 роках, оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Щодо обрання ефективного способу захисту порушеного права та зобов`язання Головного правління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.07.2023 року суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.08.2023 року №89, страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 5 місяців 11 днів. Після зарахування періодів роботи з 04.08.1987 року по 29.06.1988 року та з 30.06.1988 року по 01.03.1990 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.1982 року, пенсійний орган уповноважений розрахувати страховий стаж самостійно та прийняти рішення про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.4 ч.2, ч.4 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід змінити у частині зобов`язання призначити пенсі за віком.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до платіжної інструкції від 26.09.2023 року №0.0..1 ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн., а тому з урахуванням задоволених позовних вимог частково, підлягає поверненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у адміністративній справі №280/8253/23 змінити, абзац третій резолютивної частини рішення слова: «призначити та виплатити ОСОБА_3 пенсію за віком з 25.07.2023 року» - виключити та викласти в новій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду».

Стягнути з власних бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова