Справа № 440/17299/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/17299/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) , у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незняття ОСОБА_1 з військового обліку призовників як громадянина України, який вибуває на строк більше трьох місяців за межі України;

- зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_1 з військового обліку призовників як громадянина України у зв`язку з виїздом за кордон на строк більше трьох місяців за межі України (на постійне місце проживання до Республіки Канада).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач фактично перебрав на себе функцію органу Державної прикордонної служби та протиправно, виходячи за межі свої повноважень, прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на перетин державного кордону. Вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, не знявши позивача з військового обліку призовників на підставі абзацу 2 пункту 1 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Посилався, що, з огляду на статті 36, 37 «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2002 № 352 виїзд призовника за межі України за межі України на постійне місце проживання є підставою для зняття такої особи із військового обліку із вилученням у неї військово облікових документів. При цьому виключень або обмежень з наведеного порядку ведення військового обліку, підстав і порядку зняття з військового обліку, на період дії військового стану, діючим законодавством не встановлено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є громадянином України, що підтверджується паспортом, копія якого наявна в матеріалах справи, та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом копії листа Управління ДМС в Полтавській області позивача повідомлено, що 07.09.2023 прийнято рішення щодо виїзду на постійне проживання до Канади. Вказано, що для завершення процедури оформлення документів необхідно надати до Управління ДМС в Полтавській області, зокрема, довідку про зняття з реєстрації місця проживання.

28.09.2023 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем подано заяву про зняття останнього з військового обліку на підставі абзацу 2 пункту 1 частини 5 статті 37 «Про військовий обов`язок та військову службу» з зв`язку з переїздом за кордон, до Канади. До заяви додано копія паспорту, військово-облікового документу, повідомлення Управління ДМС в Полтавській області про прийняте рішення для виїзду за кордон.

За результатами розгляду вказаної заяви листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2023 № 4/10907 повідомлено позивача про те, що відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пункту 3 Указу Президента України № 64/2022, Розділу IV пункту 37 Постанови КМУ № 100 від 20.01.2021 «Про внесення змін до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», пункту 2 Постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, виходячи з переліку осіб, які мають право у разі ведення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон, правових передумов щодо зняття позивача з військового обліку призовників за статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не вбачається.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень частини 1, 3 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232) військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до змісту частини 3 статті 36 Закону № 2232 військовий облік громадян України, які постійно проживають за кордоном, не ведеться.

Відповідно до матеріалів справи позивач є громадянином України та призовником, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до положень пункту 1 частини 5 статті 37 Закону № 2232 зняттю з військового обліку, зокрема, призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України.

За нормами часнини 5 статті 33 Закону № 2262 військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Порядок № 1487).

Відповідно до абзацу 2 пункт 29 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, які вибувають за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців, направляються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки для зняття з військового обліку та вилучення військово-облікових документів.

Таким чином, необхідною умовою для зняття військовозобов`язаного із реєстрації свого місця проживання в Україні, в тому числі, у зв`язку із оформленням документів для виїзду за кордон на постійне проживання, є зняття такого військовозобов`язаного з військового обліку, яке здійснюється після особистого прибуття їх до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з документами, що підтверджують виїзд за кордон.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, введено на території України воєнний стан (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 7 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 №735/2023).

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в тому числі статтю 33 щодо свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На момент виникнення спірних правовідносин та розгляду адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

За приписами частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною 4 статті 37 Закону № 2232-XII у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що рішення, про дозвіл на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання надає підстави для зняття з військового обліку, оскільки відповідачем в межах повноважень та на підставі вимог закону не надано дозвіл для зняття його з військового обліку під час дії правового режиму воєнного стану.

Тож, обмеження свободи пересування для призовника пов`язане саме із періодом правового режиму воєнного стану.

Той факт, що Закон № 3857-ХІІ не містить обмежень права вільно залишати територію України в умовах правового режиму воєнного стану, не означає, що такі обмеження до вищевказаної категорії осіб не можуть застосовуватися на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII, які є спеціальними для цього періоду.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги є, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко