Справа № 480/4129/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2024 року Справа № 480/4129/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Усенка В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4129/24 за позовом Буринської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Роман Володимирович, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач вважає, що вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: факт виконання чи невиконання рішення суду та у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Лише дійшовши висновку про те, що рішення суду не виконане або про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.
Проте, у постанові про накладення штрафу державним виконавцем не наведені мотиви та не зазначені підстави прийняття такого рішення саме на момент винесення постанови. Постанова винесена передчасно, без попередньої перевірки та за відсутності інформації від міської ради про стан виконання судового рішення.
Ухвалою суду від 27.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст.ст.268, 269, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні на 06.06.2024. Крім того, цією ухвалою до участі у справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа-2, ОСОБА_1 ), а також витребувано у відповідача додаткові докази у справі (а.с.26-27).
Станом на сьогодні пояснень від третіх осіб до суду не надходило.
Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.30-31, 59). Представник Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області Колос Р.В. у відзиві просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.37).
Відповідно до ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
Приймаючи до уваги вказані норми та обставини, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третіх осіб.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Вказане підтверджується даними з Єдиного державного реєстру судових рішень.
На вимогу державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області від 23.05.2023 про надання інформації про хід виконання виконавчого листа у справі №480/3812/22 (а.с.42), Буринська міська рада листом від 01.06.2023 повідомила відповідача про те, що тільки після припинення воєнного стану можливе виконання рішення суду у справі №480/3812/22 (а.с.43).
Згодом після листа представника третьої особи з проханням вжити заходів щодо виконання рішення суду від 12.03.2024 начальником Відділу ПВР УЗПВР у Сумській області надіслано на адресу позивача вимогу датованою « 25.05.2024» про виконання рішення суду протягом п`яти днів з дня отримання вимоги (а.с.50). Вимогу, як встановлено з пояснень представника позивача, отримано у березні 2024р. та на неї надано відповідь листом від 01.04.2024.
Поряд з цим за результатом розгляду повідомлення позивача, отриманого відповідачем ще в 2023р., на підставі ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", за невиконання рішення суду на Буринську міську раду постановою головного державного виконавця ПВР УЗПВР у Сумській області від 01.04.2024 накладено штраф у розмірі 5100,00грн. (а.с.51) та зобов`язано позивача протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.
Зазначена вимога зареєстрована у Буринській міській раді 12.04.2024 за вх. №1178 (а.с.10).
У зв`язку з цим, Буринська міська рада просила врахувати зазначену обставину та вжити відповідних заходів щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.11-12, 54зворот-55).
При цьому, у вказаній постанові зазначено:
"01.04.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.
З огляду на вищевикладене вбачається, що боржником рішення суду не виконано, що є підставою для накладення штрафу".
Не погоджуючись з цією постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на території України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404), відповідно до ст. 18 якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Згідно із ч.6 ст. 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Частиною 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).
Виконавець наступного робочого дня п і с л я з а к і н ч е н н я с т р о к у, передбаченого частиною другою цієї статті, п о в т о р н о п е р е в і р я є виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.3 ст. 63 Закону № 1404-VIII).
У свою чергу, відповідно до п.8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за №512/5 (далі - Інструкція №512/5) підтвердження певних встановлених фактів або подій здійснюється за допомогою акта, який складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій.
Суд визнає, що незважаючи на те, що норми ст. 63 Закону України №1404-VIII хоча і не містять припису щодо складання актів, системний аналіз вказаних вище норм дає підстави вважати, що фіксація факту перевірки виконання рішення має здійснюватись за допомогою складання відповідного акта.
Статтею 75 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і спрямовано на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Поряд з цим умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення, у свою чергу, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Тобто постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Під час винесення постанов про накладення штрафу саме на виконавця покладено обов`язок перевірки виконання рішення боржником та фактично встановлення вказаних умов.
Водночас, судом встановлено, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 у справі №480/3812/22 позивачем у десятиденний строк встановлений у постанові про накладення штрафу від 01.04.2024 було вже виконано у повному обсязі.
Натомість постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань врахування/не врахування державним виконавцем обставин, вказаних позивачем у листі від 17.04.2024 щодо виконання рішення суду. Матеріалами справи та змістом оскаржуваної постанови не підтверджено, що відповідачем як у день прийняттям спірного рішення вживались дії щодо перевірки виконання боржником рішення суду, так і не підтверджено, що відповідачем перевірялось виконання рішення у строк встановлений ч.3 ст.63 Закону України №1404-VIII, тобто на наступний робочий день після закінчення 10 робочих днів встановлений у постанові від 01.04.2024. Будь-яких доказів на спростування вказаного, як то акт на підтвердження здійснення такої перевірки, тощо суду не надано.
Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням ст. 63 Закону України №1404-VIII, не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому не відповідає критеріям правомірності рішення, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане вбачається стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3028грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Буринської міської ради сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3028грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Шевченко