Справа № 140/32275/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/32275/23 пров. № А/857/7313/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.;

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року у справі № 140/32275/23 (суддя Крупінська С.С., м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася у суд першої інстанції з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради (далі відповідач), в якому просила скасувати постанову відповідача №720 від 10.10.2023 року та закрити адміністративне провадження за відсутності складу адміністративного проступку.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, що грубо порушує її права. Звертає увагу на те, що жодних протиправних дій не вчиняла, складування будівельних матеріалів та знищення газону на території загального користування за адресою АДРЕСА_1 не здійснювала.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на її переконання, до невірного вирішення справи.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказала на те, що матеріали справи не містять доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, долучені фотознімки та протоколи інспекторів Луцької муніципальної варти Луцької міської ради №930 та №950 від 05.09.2023 не дають можливості встановити де саме вони зроблені та не фіксують жодних протиправних дій з боку позивачки.

Відповідач своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2023 року о 16:35 год. та 18:35 год. інспекторами Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради виявлено порушення ОСОБА_1 правил благоустрою м. Луцька та складено протоколи №930 та №950 від 05.09.2023, якими встановлено знищення газону та складування будівельних матеріалів на території загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням п.п.2.5.5.1.10, 2.5.5.1.3 Правил благоустрою м. Луцька, прийнятих рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 року № 44/2, за що передбачено відповідальність згідно з ст.152 КУпАП України. Додатками до протоколів зазначено: рапорт, фото, пояснення свідка (а.с. 34,37).

Відповідно до рапортів до протоколів про адміністративні правопорушення від 05.09.2023 року, ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення №930 та 950 від 05.09.2023 відмовилась надати письмове пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення у протоколах. (а.с.35, 38).

13.09.2023 на адресу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради надійшли протоколи про адміністративні правопорушення №930 та 950 від 05.09.2023 складені відносно гр. ОСОБА_1 за порушення ст.152 КУпАП.

20.09.2023 Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради направила позивачці за адресою: АДРЕСА_1 виклик, відповідно до якого їй треба з`явитись на засідання комісії, призначене на 10.10.2023 щодо складених протоколів №930 та 950 від 05.09.2023. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №649, позивачка отримала повістку 22.09.2023, що підтверджує своєчасне повідомлення про засідання відповідача (а.с.43).

Відповідно до протоколу №720 засідання Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 10.10.2023, комісією було розглянуто протоколи №930 та 950 складені відносно гр. ОСОБА_1 , яка порушила вимоги ст.152 КУпАП. Позивачка на засідання комісії не з`явилась. Комісія постановила за порушення вимог ст.152 КУпАП притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї штраф у розмірі 1360 грн. (а.с.51)

За результатами розгляду адміністративних матеріалів, Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради було винесено постанову №720 від 10.10.2023, якою на гр. ОСОБА_1 з врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн. за вчинення правопорушень передбачених ст. 152 КУпАП (а.с.33).

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогою про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративною комісією було встановлено в діях ОСОБА_1 склад проступку, за який передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ст. 152 КУпАП, оскільки позивачка є користувачем земельної ділянки, вона зобов`язана дотримуватись Правил благоустрою м. Луцька, в тому числі не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів у сфері благоустрою, дотримуватись правил пожежної безпеки і газової безпеки, санітарних норм, утримувати в належному стані земельну ділянку, якою вона користується, та не допускати засмічення території на відстані 15 метрів від межі земельної ділянки, як це передбачено Правилами благоустрою у м. Луцьку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх не вірними та такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з не дотриманням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 cт. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, а саме: порушення п.п. 2.5.5.1.10, 2.5.1.3 Правил благоустрою м. Луцька.

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сільські, селищні, міські ради відповідно до законодавства встановлюють правила щодо благоустрою на відповідній території, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу (ч. 2 ст. 5 КУпАП).

Відповідно до п.п. 7 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів.

З ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" вбачається, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

До повноважень сільських, селищних і міських раду сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів (ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Відповідно до ч. 1 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

На території міста Луцька діють "Правила благоустрою міста Луцька", що затверджені рішенням Луцької міської ради від 29 липня 2009 року № 44/2, які є нормативно-правовим актом, яким установлюються вимоги щодо благоустрою м. Луцька.

У разі порушення вищезазначених Правил передбачена адміністративна відповідальність за ст. 152 КУпАП.

Пунктом 2.5.5.1.3 Правил передбачено, що на об`єктах благоустрою міста забороняється складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків у невизначених для цього місцях.

Відповідно до п. 2.5.5.1.10 Правил благоустрою м. Луцька забороняється влаштовувати городи на прибудинкових територіях багатоквартирних будинків, пошкоджувати або знищувати газони, знищувати дерева, кущі тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина 2 статті 254 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина 2 статті 256 КУпАП).

Згідно частини 3 статті 256 КУпАП передбачено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частини 4 статті 256 КУпАП).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи містяться протоколи про адміністративні правопорушення №930 та 950 від 05.09.2023 (а.с. 34,37), в яких міститься відмітка про відмову позивачки від підпису протоколів та від роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, до яких долучено: рапорт, фото, пояснення свідка.

При цьому з наданих фотознімків видно лише гори будівельних матеріалів, однак неможливо встановити факт того, що саме ОСОБА_1 його там складувала та знищила газон на території загального користування за адресою АДРЕСА_1 , тому наданими фотознімками не доведено причетність позивачки до вказаних правопорушень.

Так, як зазначалось вище, підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, слугувало виявлення відповідачем знищення газону та складування будівельних матеріалів на території загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням п.п. 2.5.2.1.3, 2.5.5.1.10 Правил благоустрою міста Луцька.

Однак, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження обставин порушення позивачкою п.п. 2.5.2.1.3, 2.5.5.1.10 Правил благоустрою міста Луцька, а саме відсутні докази того, що саме позивачка знищила газон та складувала будівельні матеріали на території загального користування за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів вчинення правопорушення відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції, тобто, в матеріалах справи відсутні дані, які б беззаперечно свідчили про те, що позивачка вчинила порушення, за які передбачена відповідальність згідно ст. 152 КУпАП.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_1 , зазначеного в оскаржуваній постанові, адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже враховуючи, що даною постановою прийнято рішення на користь позивача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відшкодування на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1342,00 грн.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що у справі неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 139, 242, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2024 року у справі № 140/32275/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №720 від 10.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1342,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 07 червня 2024 року.