Справа № 320/7719/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7719/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міні-Агро-Тех» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Міні-Агро-Тех» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, ДПС України, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області № 3763218/41912349 від 04.02.2022 про відмову позивачу у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 376 від 21.09.2021;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену позивачем податкову накладну № 376 від 21.09.2021 датою того операційного дня, коли ця накладна була направлені засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Київській області прийняте протиправне рішення, якими позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної по реальним господарським операціям, здійснення яких підтверджено документально. Представник позивача наголосив, що спірні рішення Головного управління ДПС у Київській області не містять чітко визначених підстав відмови в реєстрації податкової накладної, не мають конкретизованих посилань на виявлені порушення та посилань на первинні документи, які складені позивачем з порушенням законодавства. Окрім того, оскаржуване рішення позивач вважає помилковим, прийнятим за відсутності об`єктивного розгляду наданих ним первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій, зазначених у відповідних податкових накладних, чим порушено його права платника податків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головним управління ДПС у Київській області, ДПС України подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В своїх обґрунтуваннях зазначає, що ТОВ «Міні-Агро-Тех» до повідомлення надано не повний пакет первинних документів щодо підтвердження здійснення фінансово-господарської операції, документи на імпорт надані не в повному обсязі, зокрема: інвойс, крім того, відсутні свідоцтва про реєстрацію на реалізовану техніку. Також відсутні розрахункові документи за оренду основних фондів.

Апелянт стверджує, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Звертає увагу, що ні при поданні пояснень до податкового органу, ні у позові позивач не посилався на те, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної для нього є незрозумілим і що правова невизначеність створює для нього перешкоди для досягнення мети - реєстрації податкової накладної. Фактичні дії позивача. А саме подання на пропозицію податкового органу пояснень та документів на підтвердження здійснення господарської операції свідчить про те, що позивачу було зрозуміло як суть рішення відповідача про зупинення реєстрації, так і алгоритм дій для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної.

Додатково зазначає, що заявлена позивачем позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в обхід порядку формальної перевірки ГУ ДПС у Київській області документів для такої реєстрації та повноважень ДПС України щодо прийняття рішення про реєстрацію є порушенням дискреційних повноважень податкового органу щодо подання відповідачу висновку щодо реєстрації податкових накладних.

Апелянтом разом із апеляційною скаргою подано клопотання про розгляд справи за участі представника Головного управління ДПС у Київській області.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ДПС України зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність висновків обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що позивачем не дотримано вимог «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» щодо надання контролюючому органу платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.

Щодо вимоги про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні, апелянт зазначає, що це є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу.

Також ДПС України зазначає, що відповідачами подано клопотання до суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем тримісячного строку звернення до суду, однак судом не надано оцінку зазначеному клопотанню, що призвело до неправильного вирішення справи.

Посилаючись на такі та інші аргументи, ДПС України просить задовольнити апеляційну скаргу.

Апелянтом разом із апеляційною скаргою подано клопотання про розгляд справи за участі представника ДПС України.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від ТОВ «Міні-Агро-Тех» відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до фактичних обставин справи позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.02.2018, є платником податку на додану вартість та основним видом діяльності якого є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами та устаткуванням (код за КВЕД 46.61.).

Для здійснення господарської діяльності ТОВ «Міні-Агро-Тех» має достатні матеріально-технічні ресурси, а саме: на підставі договору від 01.07.2020 позивач орендує земельну ділянку, облаштовану під торгівельний майданчик; на підставі договору від 01.07.2020 орендує нежитлові (офісні та складські приміщення); відповідно до штатного розпису має штат працівників; має відкриті рахунки в банку.

Між ТОВ «Міні-Агро-Тех» та ТОВ «Європейська дорожньо-будівельна компанія» 21 вересня 2021 року укладений договір №0608-21/01. На підставі договору ТОВ «Міні-Агро-Тех» зобов?язується передати у власність ТОВ «Європейська дорожньо-будівельна компанія» (за договором Покупець) мінітрактор Solis 26 4WD з газонними шинами (код УКТЗЕД ), обприскувач навісний польовий ОНП-300 (код УКТЗЕД8424), карданний вал 03B*700мм(Z6-26) трикутна труба (код УКТЗЕД ), кабіну до трактора Solis GT 26 (код УКТЗЕД ), загальною вартістю 332 755,00 грн., у т.ч. ПДВ - 55 462,50 грн.

Згідно із пунктом 2.2. Договору купівлі-продажу №0608-21/01 від 31.09.2021, 26 вересня 2021 року ТОВ «Європейська дорожньо-будівельна компанія», шляхом оплати рахунку №2712 від 21.09.2021, перерахувало ТОВ «Міні-Агро-Тех» вартість товару визначеного у специфікації в сумі 332 775,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4990 від 21.09.2021.

ТОВ «Міні-Агро-Тех» передало 30 вересня 2021 року, а ТОВ «Європейська дорожньо-будівельна компанія» отримало мінітрактор Solis 26 4WD з газонними шинами (код УКТЗЕД ), обприскувач навісний польовий ОНП1-300 (код УКТЗЕ 8424), карданний вал 03 В* 700мм(26-Z6) трикутна труба (код УКТЗЕД ), кабіну до трактора Solis GT 26 (код УКТЗЕД ), що підтверджується Актом приймання-передачі від 30.09.2021, видатковою накладною №3394 від 30.09.2021.

Вказаний вище договір та всі інші документи, що були складені на його виконання були підписані уповноваженими представниками сторін, та зареєстровані в належному порядку.

Мінітрактор Solis 26 4WD з газонними шинами (AMKSS838692G26) (код УКТЗЕД ), придбаний ТОВ «Міні-Агро-Тех» у ТОВ «ТМТ АГРО» (), що підтверджується Договором поставки № 18-05/20 від 18.05.2020р., видатковою накладною №702 від 26.05.2020р., Актом приймання-передачі тракторів від 26.05.2020р. та митною декларацією №702 від 26.05.2020р., Актом приймання-передачі тракторів від 26.05.2020р., та митною декларацією №UA 125200/2019/621379 від 20.06.2019р.

Обприскувач навісний польовий ОНП-300 (код УКТЗЕД 8424), карданний вал 03В*700мм(Z6-Z6) трикутна труба (код УКТЗЕД ) придбані ТОВ «Міні-Агро-Тех» у Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 , що підтверджується договором поставки №07/02-01-20 від 02.01.2020р., видатковими накладними №144 від 26.02.2021р., та №400 від 07.05.2020р оплата за придбаний товар здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученням №318 від 07.05.2020р., та №259 від 26.02.2021р.

Кабіна до трактора Solis GT 26 (код УКТЗЕД ) придбана ТОВ «Міні-Агро-Тех» у VERIM Kabin ve Narim Makina Sanayil SBRAHIM TOPLAR, що підтверджується Контрактом №VER28-04-2020 від 28.04.2020р., Додатком №l від 28.04.2020р. до Контракту №VER28-04-2020 від 28.04.2020р., міжнародною товарно-транспортною накладною №6526 від 20.06.2020р. та митною декларацією №UA100320/2020/621619 від 22.06.2020р.

Оплата за придбаний товар здійснена в повному обсязі, що підтверджується SWIFT-повідомленням від 12.05.2020р.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на адресу Державної податкової служби України, засобами телекомунікаційного зв`язку направлена на реєстрацію в ЄРПН податкова накладна №376.

Позивач 15.10.2021 року отримав квитанцію відповідно до якої реєстрацію податкової накладної №376 зупинено у зв`язку з тим, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання рекомендацій податкового органу, керуючись п. 10 - 11 Порядку №1165, позивач направив на адресу ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку пояснення та підтверджуючі документи стосовно вчинення господарських операцій, за результатами яких було складено оскаржувану податкову накладну.

За результатами розгляду 04.02.2022. року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення № 3763218/41912349 про відмову в реєстрації податкової накладної від 21.09.2021 №376 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подавались податковому органу пояснення з відповідними первинним документами по операціям, відображеним у податковій накладній щодо наявності підстав для її реєстрації, які з незрозумілих суду причин не були враховані при прийнятті спірних рішень, тому Головне управління ДПС у Київській області, як при зупиненні реєстрації спірної податкової накладної, так і при прийнятті спірного рішення, обмежилося лише загальними фразами та не вказало конкретно, які саме документи не подані, і, що вони мали б підтвердити або спростувати.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

За приписами Порядку№1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Так, зі змісту квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Проте, матеріали справи не містять жодних мотивів, підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Колегія суддів зазначає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на зазначеній підставі, контролюючий орган має запропонувати платнику податків надати документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях та які саме документи необхідно надати.

Звертаючись до фактів цієї справи колегія суддів зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить ні інформації, яка стала підставою для висновку про ризиковість платника податку, ні переліку документів, необхідних для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Водночас, ТОВ «Міні-Агро-Тех» направлено відповідачу письмові пояснення та копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не містить посилання на відсутність конкретних документів і рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної № 3763218/41912349 від 04.02.2022 року.

В оскаржуваному рішенні Комісії ГУ ДПС у Київській області в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної від 21.09.2021 №376 вказано про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

У рішенні фактично лише процитоване положення пункту 5 Порядку №520, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача 1, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Контролюючим органом не зазначено, яка саме податкова інформація зумовила висновки про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. В даному випадку, вживання податковим органом загального посилання на підпункт Критеріїв оцінки призвело до необґрунтованого обмеження права позивача бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкових накладних, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

З урахуванням викладеного, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність прийняття спірного рішення та наявності підстав для задоволення позову.

Твердження апелянта про те, що позивачем не надано належного пакету документів, які б підтверджували відповідні операції та не доведено їх реальності, колегія суддів відхиляє, оскільки, як було встановлено вище, позивачем на вимогу контролюючого органу надано достатній пакет документів для здійснення первинного моніторингу відповідних операцій і реєстрації поданої за ними податкової накладної.

Посилання Головного управління ДПС у Київській області на рішення Верховного Суду, зокрема у справах №№ 824/434/15-а, 826/20258/13-а, 816/5/15-а, 520/12050/18, 480/2675/20, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини, які були предметом судового дослідження у вказаних справах, не є тотожними обставинам цієї справи.

Також апелянт посилається на рішення суду апеляційної інстанції у справі № 320/9509/20, але згідно статей 6, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки судів апеляційних інстанцій не є джерелом права і їх застосування при вирішенні інших справ, за відсутності підстав, визначених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у цьому випадку такі підстави відсутні), Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає.

Доводи апелянтів про те, що відповідачами подавалися клопотання до суду першої інстанції про залишення позовної заяви ТОВ «Міні-Агро-Тех» у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні зазначені заяви. Так, в матеріалах справи міститься лише відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку з реєстрації податкової накладної датою того операційного дня, коли ця накладна була направлені засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №376 від 21.09.2021 датою того операційного дня, коли ця накладна була направлені засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.11.2021 у справі 360/2460/20.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі відмовити.

У задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі відмовити.

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі №320/7719/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

Л.О.Костюк