Справа № 280/9222/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 червня 2024 року Справа № 280/9222/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)»

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» (надалі відповідач), в якій позивач просить суд:

-визнати бездіяльність Державної установи "Біленьківська виправна колонія (№99)" щодо невиплаті грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 гривень 83 копійки ОСОБА_1 протиправною;

- стягнути з Державної установи "Біленьківська виправна колонія (№99)" на користь позивача - ОСОБА_1 , грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 гривень 83 копійки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що, позивач відповідно проходив службу в Державній установі « Біленківська виправна колонія (№ 99)». 03.08.2023 позивач відповідно до наказу № 139/ОС-23 звільнено зі служби в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію України» (через хворобу) з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, а остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено наприкінці серпня 2023 року, проте відповідач не виплатив йому компенсацію у вигляді вартості не отриманого речового майна за весь період проходження служби. Позивач, після проведення з ним остаточного розрахунку звернувся з відповідною заявою до ДУ «Біленківська виправна колонія (№99)» про виплату йому компенсації. Відповідно до наданої відповіді відповідач по справі відмовив позивачу у виплаті компенсацію у вигляді вартості не отриманого речового майна за весь період проходження служби. Просить, позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 07.11.2023 адміністративний позов залишено без руху.

Позивачем усунено недоліки.

Ухвалою судді від 04.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема зазначає, що дійсно позивач проходив у нього службу на відповідній посаді. Після звільнення позивача з ним було проведено остаточний розрахунок однак не була виплачена компенсація за неотримане речове майно з причин відсутності відповідного фінансування. Також відповідач в своєму відзиві зазначив, що ним подано відповідні відомості щодо проведення нарахування та виплати відповідної компенсації. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Наказу ДУ "Біленьківська виправна колонія (№99)" від 03.08.2023 за 139/ОС-23 «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Згідно довідки №6 ДУ "Біленьківська виправна колонія (№99)", про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, загальна сума до виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна складає 20 643 гривень 83 копійки.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі, але відповідач повідомив про не можливість виплати такої грошової компенсації через відсутність фінансування.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виплати грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами визначено Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 (надалі - Порядок № 578, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У п.1 «Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженого 14.08.2013 постановою Кабінету Міністрів України №578 (надалі - «Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби»), зазначено, що цей Порядок визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Відповідно до п.27 «Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Як зазначено у п.23 «Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", державної установи "Центр пробації" відповідно до їх закупівельної вартості.

Згідно з п.60 «Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Отже, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. Згідно з довідкою № 6 від 03.08.2023 ДУ "Біленьківська виправна колонія (№ 99)" про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна належить до виплати така компенсація у сумі 20643 грн. 80 коп.

Суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на виплату грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі, що є предметом спору у цій справі.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.03.2011 у справі "Сук проти України" вказав, що держава може ввести, призупинити або припинити виплати працівникам з державного бюджету, внісши відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні виплати є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, у разі якщо держава задекларувала певні правила розрахунку при звільненні працівника, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Враховуючи вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 гривень 83 копійки та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 грв. 83 коп. (з урахуванням відрахованих податків і зборів).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

З огляду на те, що позивач, в силу вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору не вирішувалось.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Біленьківська виправна колонія (№99)" щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 гривень 83 копійки.

Стягнути з Державної установи "Біленьківська виправна колонія (№99)" (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Запорізька, буд.32; код ЄДРПОУ 08563530) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 20 643 грв. 83 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова