Справа № 200/3017/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 червня 2024 року Справа №200/3017/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Дмитрієв В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не зарахування до загального та пільгового стажу період роботи учень гірничого робітника підземного період з 23.05.1988 по 26.05.1989, роботи гірничого робітника підземного ІІ-го розряду з 19.08.1992 по 25.01.1995, період роботи прохідником V-го розряду з 15.11.1995 по 16.11.1995, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 16.04.1996 по 19.08.1997, період роботи прохідником підземним V-го розряду з 02.09.1997 по 15.04.1999, період роботи прохідником підземним з повним робочим днем під землею в період з 05.07.1999 по 15.04.2000, період роботи гірничим робітником з 18.04.2000 по 31.01.2001, період роботи гірничим робітником підземним по ремонту гірничих виробок підземним з 17.01.2002 по 03.02.2005, період роботи прохідником підземним V-го розряду з повним підземним робочим днем під землею з 16.02.2005 по 07.06.2005, не врахував період роботи прохідником V-го розряду з повним робочим днем з 21.06.2005 по 11.05.2006, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 02.04.2012 по 02.07.2012, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 26.10.2012 по 31.07.2013, період роботи гірничим робітником по ремонту гірничих виробок підземний ІV-го розряду з 24.02.2014 по 31.07.2014 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- cкасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 24.11.2021 в частині не зарахування до загального та пільгового стажу роботи період роботи учнем гірничого робітника підземного період з 23.05.1988 по 26.05.1989, роботи гірничого робітника підземного II-го розряду з 19.08.1992 по 25.01.1995, період роботи прохідником V-го розряду з 15.11.1995 по 16.11.1995, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 16.04.1996 по 19.08.1997, період роботи прохідником підземним V-го розряду з 02.09.1997 по 15.04.1999, період роботи прохідником підземним з повним робочим днем під землею в період з 05.07.1999 по 15.04.2000, період роботи гірничим робітником з 18.04.2000 по 31.01.2001, період роботи гірничим робітником підземним по ремонту гірничих виробок підземним з 17.01.2002 по 03.02.2005, період роботи прохідником підземним V-го розряду з повним підземним робочим днем під землею з 16.02.2005 по 07.06.2005, не врахував період роботи прохідником V-го розряду з повним робочим днем з 21.06.2005 по 11.05.2006, не врахував період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 02.04.2012 по 02.07.2012, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 26.10.2012 по 31.07.2013, період роботи гірничим робітником по ремонту гірничих виробок підземний ІV-го розряду з 24.02.2014 по 31.07.2014 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецької області зарахувати до загального та пільгового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період роботи учнем гірничого робітника підземного період з 23.05.1988 по 26.05.1989, період роботи гірничого робітника підземним ІІ-го розряду з 19.08.1992 по 25.01.1995, період роботи прохідником V-го розряду з 15.11.1995 по 16.11.1995, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 16.04.1996 по 19.08.1997, період роботи прохідником підземним V-го розряду з 02.09.1997 по 15.04.1999, період роботи прохідником підземним з повним робочим днем під землею в період з 05.07.1999 по 15.04.2000, період роботи гірничого робітника з 18.04.2000 по 31.01.2001, період роботи гірничого робітника підземним по ремонту гірничих виробок підземним з 17.01.2002 по 03.02.2005, період роботи прохідником підземним V-го розряду з повним підземним робочим днем під землею з 16.02.2005 по 07.06.2005, період роботи прохідником V-го розряду з повним робочим днем з 21.06.2005 по 11.05.2006, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 02.04.2012 по 02.07.2012, період роботи прохідником з повним робочим днем під землею з 26.10.2012 по 31.07.2013, період роботи гірничим робітником по ремонту гірничих виробок підземний ІV-го розряду з 24.02.2014 по 31.07.2014 включно відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 листопада 2021 року та зарахувати період проходження мною строкової військової служби у лавах Радянської Армії в період з 25.05.1989 по 25.05.1992 до пільгового стажу роботи при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590;

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не застосування норм статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 листопада 2021 року та застосувати норми статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абзац третій частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- визнати противоправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не врахування довідок про заробіток для обчислення пенсії при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 листопада 2021 року та застосувати довідки про заробіток для обчислення пенсії за № 7057/27 від 14.07.2021, довідку № 7058/27 від 14.07.2021, довідку № 7061/27 від 14.07.2021, довідку № 7062/27 від 14.07.2021, довідку № 7067/27 від 14.07.2021 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Позов подано з підстав порушення, на думку позивача, його прав на призначення пенсії.

У адміністративному позові позивач виклав клопотання про поновлення строку звернення до суду пославшись на те, що спірне рішення отримано представником позивача лише 24.04.2024.

Ухвалою судді від 21.05.2024 визнано викладене клопотання необґрунтованим та зазначено про те, що неотримання пенсії після подання заяви про призначення пенсії (у листопаді 2021 року) вже свідчило про те, що пенсія позивачеві не призначена.

Так, ухвалою судді від 21.05.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві, зокрема надати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду, 03.06.2024 до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду (що датоване 24.05.2024), в обґрунтування якого вказав, що постановою КМУ від 12.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVІD - 19» було введено карантин, який було визнано форс-мажорною обставиною та який тривав до 30.06.2023.

Також позивач послався на введення з 24.02.2022 воєнного стану в України та обмеження тимчасово конституційні прав та свобод людини і громадянина, що передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, вважає, що Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України» підтверджує форм-мажорні обставини, зокрема воєнні дії та знаходження в районні проведення воєнних дій. Позивач вказав, що воєнний стан дійсний на теперішній час, при цьому позивач знаходився в зоні проведення воєнних дій та не мав можливості звернутися до відповідача щодо отримання його рішення про відмову у призначені пенсії.

Позивач наголосив, що спірне рішення отримано його представником тільки 24.04.2024, що підтверджується супровідним листом відповідача від 23.04.2024.

Стосовно посилань позивача на обмеження у зв`язку з карантином зазначаю наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, кінцева дата якого з урахуванням відповідних постанов Кабінету Міністрів України неодноразово змінювалася та продовжувалася.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 вирішено відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

При цьому, відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Слід вказати, що посилаючись на карантин, позивач не зазначив які саме заходи (обмеження), впроваджені у зв`язку з карантином, унеможливили своєчасне звернення до пенсійного фонду з питань щодо призначення пенсії за його заявою та своєчасного подання до суду позову, та не надав доказів.

Посилання позивача на карантин є неприйнятними, оскільки самі по собі такі посилання, без відповідних обґрунтувань та доказів, не можуть бути правовою підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом.

Звертаю увагу, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 19.11.2021, тобто в період уже дії карантину, при цьому терміни розгляду заяви про призначення пенсії не перевищують 10 днів з дня надходження заяви; які особливі обставини слугували відсутністю зацікавленістю позивача щодо призначення/не призначення йому пенсії, позивач у клопотанні не навів.

Отже, посилання на введення карантину вважаю необґрунтованими.

Стосовно посилань позивача на військову агресію та введення воєнного стану.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні, що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, який неодноразово продовжувався та на сьогодні триває.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може вважатись поважною причиною для безумовного поновлення строків звернення до суду, якщо позивач не обґрунтував неможливість такого звернення у встановленні строки.

Необхідно враховувати, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Твердження Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дозволяє уникнути численних зловживань й маніпулювання фактом запровадження воєнного стану в Україні. До обставин, за яких неможливе вчинення процесуальних дій, може належати ракетне ураження території, де знаходиться позивач та/або відповідний орган чи сторона спору, окупація вказаної території, відсутність електрозабезпечення тощо. Певним чином ця постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду впливає на однорідність судової практики, особливо в судах першої інстанції.

Аналогічна позиція визначена Верховним Судом в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 127/2897/13-ц. Суд зазначив, що у разі, коли позивач пропустив процесуальний строк з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, то питання про його поновлення вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, сам факт запровадження воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні не є поважною причиною для безумовного поновлення процесуальних строків. Для такого поновлення необхідною є заява, в якій будуть зазначені інші обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та перешкоджали вчиненню тих чи інших дій, а також докази, що підтверджують ці обставини.

Слід зазначити, що позивач, пославшись на військову агресію, не вказав та не додав до клопотання про поновлення строку звернення до суду будь-які докази перешкоджання запровадження воєнного стану зверненню до суду з даним позовом.

Стосовно посилань позивача щодо знаходження в зоні бойових дій, слід зазначити, що хоча в адміністративному позові і визначено адресу місця проживання позивача м. Бахмут Донецької області, будь-які докази зазначеного матеріали позову/клопотання не містять.

Стосовно тверджень позивача щодо отримання спірного рішення його представником лише 24.04.2024, що підтверджується супровідним листом відповідача від 23.04.2024.

Так, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.04.2024 копія рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 24.11.2021 надсилається адвокату Віті Підгайній.

Разом з тим, вказаний лист містить інформацію про направлення спірного рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.11.2021 ОСОБА_1 листом №0500-1515-8/139296 від 31.12.2021.

Отже, зазначаю, що отримання адвокатом листа від пенсійного органу в квітні 2024 року свідчить лише про початок активних дій позивача з питань щодо призначення пенсії.

Наголошую, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Отже, в даному випадку, позивач не отримавши пенсійні виплати після подання заяви про призначення пенсії, повинен був дізнатися про факт не призначення йому пенсії вже протягом місяця. Разом з цим, з даним позовом ОСОБА_1 звертається більш ніж через 2 роки.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Вважаю, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Ураховуючи викладене, дійшов висновку про відсутність підстав вважати пропуск позивача строку на звернення до суду таким, що був пропущений з поважних причин.

Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням викладеного вище, суддя вважає, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду слід визнати неповажними, що є підставою для повернення позовної заяви.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому Законом.

На підставі викладеного та керуючись положеннями статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

Підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані ОСОБА_1 у заяві про поновлення процесуального строку від 24.05.2024, визнати неповажними.

У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв