Справа № 580/5677/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року справа № 580/5677/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Кучеренко І.О.,

представника заявника Харченко С.А. (за довіреністю у порядку самопредставництва),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (далі - заявник) із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» (далі - відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.05.2024 №1082-п, направлень від 07.05.2024 №1853/23-00-07-01-01, №1854/23-00-07-01-01 на проведення документальної виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол», посадовими особами позивача було здійснено вихід 04.06.2024 на податкову адресу відповідача, однак уповноважена особа товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» відмовилась від ознайомлення з направленнями на перевірку та не допустила їх до проведення документальної планової виїзної перевірки. На думку заявника, вищевказані факти, свідчать проте, що в діях платника податків вбачається умисне перешкоджання здійсненню ГУ ДПС у Черкаській області контрольно-перевірочних заходів відповідно до передбачених законодавством функцій податкового контролю та за наявності законних на те підстав, тому було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача, обґрунтованість якого позивач просить підтвердити в судовому порядку на підставі положень ст. 94 Податкового кодексу України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 прийнято заяву податкового органу до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 07.06.2024 об 11 год. 00 хв.

Представниця заявника в судовому засіданні заяву підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків підтримала у повному обсязі та просила її задовільнити з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, у визначений судом строк відзив на заяву не подав, однак через підсистему електронний суд надіслав до суду клопотання про відмову у відкритті провадження, оскільки на думку відповідача між сторонами існує спір про право, так як відповідачем до Черкаського окружного адміністративного суду подано позовну заяву у справі №580/5237/24 до ДПС України, Головного управління ДПС у Черкаській області щодо визнання протиправними дій відповідача 1 щодо включення його до плану-графіка документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік та затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік в частині, що стосується включення його до такого плану-графіка, а також щодо визнання протиправним і скасування наказу від 03.05.2024 №1082-п. Враховуючи протиправність дій контролюючого органу із включення товариства відповідача до плану-графіка документальних перевірок, які призвели до винесення незаконного наказу, відповідач вважає, що після оскарження такого наказу до суду між сторонами виник спір про право, що унеможливлює прийняття до розгляду відповідної заяви контролюючого органу в порядку статті 283 КАС України.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 03.05.2024 Головним управлінням ДПС у Черкаській області видано наказ №1082-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бест Петрол», пунктом 1 якого наказано провести з 04.06.2024 документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Бест Петрол» за адресою: 18002, Черкаська обл., Соснівський район, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 55-А, кв. (офіс) 303, тривалістю 20 робочих днів.

Копію наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.05.2024 №1082-п та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки від 06.05.2024 №150/23-00-07-01-01 направлено ТОВ «Бест Петрол» 06.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було вручено уповноваженій особі товариства 14.05.2024, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №771.

На підставі направлень Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.05.2024 №1853/23-00-07-01-01 та №1854/23-00-07-01-01 на проведення документальної виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол», посадовими особами позивача було здійснено вихід 04.06.2024 на податкову адресу відповідача, однак уповноважена особа товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з направленнями на перевірку та не допустив їх до проведення документальної планової виїзної перевірки.

У зв`язку з тим, що ТОВ «Бест Петрол» не було допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, останніми, відповідно до п. 81.2 ст.81 ПК України складено акт від 04.06.2024 №1196/23-00-07-01-02/41876903 про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бест Петрол» та акт від 04.06.2024 №1197/23-00-07-01-02/41876903 про відмову від ознайомлення з направленнями на перевірку.

На підставі вищевикладених обставин Головним управлінням ДПС у Черкаській області відповідно до ст. 94 Податкового кодексу України прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.06.2024 №12094/6/23-00-07-01-04.

Вищевказана обставина стала підставою для звернення податкового органу до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що відповідно до пункту 2 частини 1статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;

Частина 7 цієї статті визначає, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Згідно з положеннями пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявності хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин, зокрема, у випадку, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з пунктом 94.6 статті 96 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Законність вимоги щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Судом із матеріалів справи встановлено, що у рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.06.2024, в якості підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» вказано відмову від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Верховний Суд у постановах від 12.04.2023 у справі №380/6993/22, від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, від 11.01.2024 у справі №520/19803/23 зазначив, що перевірка причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків, обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини 1статті 283 КАС України.

Так, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 77.1ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

За змістом пункту 77.6 статті 77 ПК України Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу..

Відповідно до пункту 81 статті81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Аналіз наведених положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку про те, що платник податків може відмовити в допуску до перевірки виключно з підстав непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків наказу та направлень на проведення перевірки, службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на перевірку, або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог закону.

Із матеріалів справи судом встановлено, що копію наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.05.2024 №1082-п та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки від 06.05.2024 №150/23-00-07-01-01 направлено ТОВ «Бест Петрол» 06.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було вручено уповноваженій особі товариства 14.05.2024. Крім того, із змісту акту від 04.06.2024 №1197/23-00-07-01-02/41876903 вбачається, що уповноважена особа відповідача відмовилась від ознайомлення з направленнями на перевірку.

За таких обставин, суд вважає, що платником податків - ТОВ «Бест Петрол» безпідставно не було допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, а тому відповідно до пункту 94.6 статті 96 ПК України у керівника (його заступника або уповноваженої особи) ГУ ДПС у Черкаській області виникли обґрунтовані підстави для прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що контролюючим органом доведено наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Бест Петрол», застосованого на підставі рішення в.о. начальника ГУ ДПС у Черкаській області від 05.06.2024 №10294/6/23-00-07-01-04, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Стосовно посилання відповідача на те, що після оскарження ТОВ «Бест Петрол» до Черкаського окружного адміністративного суду наказу 03.05.2024 №1082-п між сторонами виник спір про право, що унеможливлює прийняття до розгляду відповідної заяви контролюючого органу в порядку статті 283 КАС України, то суд зазначає наступне

За приписами частини 4 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо:

1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті;

2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Однак, суд вважає за необхідне врахувати правові висновки, сформовані Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, а саме:

…Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є способом забезпечення збереження поточного майнового становища платника податків і не є ані способом притягнення платника податків до відповідальності, ані способом вчинення контролюючим органом дій, направлених на реалізацію арештованого майна. При цьому судова палата вважає, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним…

…Отже, вирішуючи питання про те, чи можна вважати, що подання платником податків позову про скасування наказу про проведення перевірки є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України при перевірці заяви контролюючого органу, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, судова палата виходить з такого…

…У разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо Податковий кодекс України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки, відмова у допуску до проведення якої або відмова від проведення якої з боку цього платника податків і передбачені як одна із підстав для застосування адміністративного арешту майна. Це призводить до неможливості розгляду заяви податкового органу в судовому порядку за процедурою, передбаченою статтею 283 КАС України. Оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень. Більш того, з огляду на частину першу статті 4 КАС України, звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про визнання протиправним рішення податкового органу про проведення податкової перевірки чи про застосування адміністративного арешту майна або дій такого органу при проведенні перевірки підпадає під поняття публічно-правового спору (пункт 2). Визначення цього терміну не дає підстав для висновку, що публічно-правовий спір є тотожним до терміну спір про право. Отже, подання до суду адміністративного позову про протиправність рішення/дій щодо проведення перевірки або накладення адміністративного арешту не може розглядатись як підстава для відмови у відкритті провадження у розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України…

В цьому ж судовому рішенні судова палата відступила від висновків Верховного Суду, про те, що у спорах за зверненнями органів державної податкової служби оскарження платником наказу про проведення перевірки свідчить про наявність спору про право, і, як наслідок, є підставою для відмови у відкритті провадження або його закриття, які були викладені у постановах від 07.11.2018 у справі №820/3469/17, від 14.11.2018 у справі № 818/907/16, від 19.12.2018 у справі № 816/284/17, від 31.08.2020 у справі № 826/6013/16, від 07.11.2018 у справі №820/3469/17, від 14.11.2018 у справі №818/907/16, від 19.12.2018 у справі №816/284/17, від 31.08.2020 у справі №826/6013/16, від 26.02.2019 у справі №640/20138/18, відповідно до яких у спорах за зверненнями органів державної податкової служби оскарження платником наказу про проведення перевірки свідчить про наявність «спору про право», і, як наслідок, є підставою для відмови у відкритті провадження або його закриття.

Таким чином, подання до суду адміністративного позову про протиправність рішення/дій щодо проведення перевірки або накладення адміністративного арешту не може розглядатись як підстава для відмови у відкритті провадження у розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України за заявою податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити повністю.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Петрол» (18002, Черкаська обл., Соснівський район, м.Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 55-А, кв. (офіс) 303, ) на підставі рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.06.2024 №10294/6/23-00-07-01-04.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення надіслати (вручити) учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ