Справа № 420/13150/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 квітня 2024 року надійшов адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.08.2023 року № 0/19366/2405, № 0/19368/2405, № 0/19369/2405, № 0/19370/2405, № 0/19371/2405, № 0/19372/2405.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивачка зазначає, що на її адресу засобами поштового направлення надійшли податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області: від 04.08.2023 року №0/19372/2405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, який сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 130 155 грн. 81 кок. (податкове зобов`язання на суму 90 524,65 грн. та штрафна санкція на суму 22 631,16 грн.); від 04.08.2023 року №0/19370/2405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 357 869 гри. 83 кок. (податкове зобов`язання на суму 1 086 295,86 грн. та штрафна санкція на суму 271 573,97 грн.); від 04.08.2023 року №0/19371/2405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 260 775 грн. 00 кок. (податкове зобов`язання на суму 1 008 620 грн. та штрафна санкція на суму 252 155,00 грн.); від 04.08.2023 року №0/19369/2405 штрафна санкція з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 680 грн. 00 кок. (штрафна санкція на суму 680 грн.); від 04.08.2023 року №0/19368/2405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 190 759 грн. 66 кок. (податкове зобов`язання на суму 87 807,73 грн. та штрафна санкція на суму 21 951,93 грн.); від 04.08.2023 року №0/19366/2405 штрафна санкція на загальну суму 1020 грн. 00 кок. (штрафна санкція на суму 1020 грн.).

Позивачка зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не було отримано Акт перевірки від 08.06.2023 року №15733/15-32-24-05-09/ та будь-яких інших документів, які пов`язані з проведенням перевірки. ФОП ОСОБА_1 отримано документи лише 08.02.2024 року, що підтверджується листом ГУ ДПС в Одеській області №4248/6/15-32-24-05-06 від 08.02.2024 року з відміткою про отримання.

За результатами перевірки було складено Акт від 08.06.2023 року №15733/15-32-24-05-09/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 ». Перевіркою встановлено наступні порушення: пп. 177.5.2 п. 177.5 ст.177, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами і доповненнями, неподання декларацій про майновий стан за 2017р., 2020р.; п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, в наслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1086295,86 грн. у т.ч. за 2018 рік - 1086295,86 грн.; п.п. 162.1 статті 162, пп.164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177, п. 16і підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами і доповненнями, в наслідок чого донараховано військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 90524,65 грн., у т.ч. за 2018 рік - 90524,65 грн.; пп. 4 п.293.4 ст.293, абз.4 та абз.7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, у зв`язку з чим занижено податкові зобов`язана з єдиного податку у розмірі 250887,30 грн., у т.ч. за 2017 рік - 163080,00 грн., за 2021 рік - 87807,73 грн. грн.; п. 181.1 ст.181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, заниження суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі - 1008620 гри., у т.ч. грудень 2018р. - 1008620 грн.; п.44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із внесеними змінами та доповненнями) в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Позивачка категорично не погоджується з викладеним в Акті перевірки висновками та з податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області від 04.08.2023 року №0/19366/2405, від 04.08.2023 року №0/19368/2405, від 04.08.2023 року №0/19369/2405, від 04.08.2023 року №0/19370/2405, від 04.08.2023 року №0/19371/2405, від 04.08.2023 року №0/19372/2405, вважає рішення контролюючого органу незаконними, необґрунтованими, та такими що винесені в порушення норм діючого законодавства України та такими, що підлягають скасуванню, в цілому з огляду на те, що Головним управлінням ДПС в Одеській області порушено норми положень п. 102.1 ст. 102 ПКУ та визначено суму грошових зобов`язань по поданим деклараціям; оскаржувані рішення прийняті Головним управлінням ДПС в Одеській області поза межами строку встановленого пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, тобто з порушення вимог чинного законодавства, що свідчить про їх протиправність; висновки, які зроблені Головним управлінням ДПС в Одеській області щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 44.1 ст. 44, п.п. 162.1 ст. 162, пп. 164.1.3. п.164.1 ст. 164, п.177.4 ст.177 п.177.1, п.177.2, п.177.4ст.177 ПКУ, передчасними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а отже не можуть бути підставою для донарахування податкового зобов`язання; Головним управлінням ДПС в Одеській області не було в повному обсязі дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на не дотримання процедури проведення перевірки. Відповідні процедурні порушення мають важливе значення, адже права платника були порушені, що привело до неможливості подати заперечення на такий акт перевірки, та фактично позбавило належного платника податків права надати пояснення.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС в Одеській області не погоджуються з позовними вимогами та в цілому зазначає, що на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області №2404-п від 10.04.2023 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2017р. по 01.11.2021р.

За період з 20.06.2017 по 31.06.2017, з 03.04.2018 по 01.10.2018 та з 10.11.2020 по 30.11.2020 роки ФОПП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 Податкового кодексу України. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій, повноти та своєчасності подання податкової декларації встановлено порушення вимог пп.177.5.2 п.177.5 ст.177, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, а саме ненадання податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2017р., 2020р. У зв`язку з ненаданням до перевірки документів при перевірці правильності визначення сум одержаного доходу, задекларованого у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2018 рік використана податкова інформація з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за перевіряємий період та дані податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2018 рік. За результатами проведеного аналізу податкової інформації з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків встановлено, що ФОПП ОСОБА_1 отримала доходи у 2017р., та 2021р., перебуваючи на спрощеній системі оподаткування. Перевіркою правильності визначення валових витрат, відображених в декларації про доходи, з даними про суми валових витрат, які визначені в ході перевірки, виявлено розбіжності. ФОПП ОСОБА_1 згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018р. віднесено суму 6034977,00 грн. у вигляді вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції. Під час перевірки ФОПП ОСОБА_1 не надано документи, щодо підтвердження суми задекларованих витрат. ФОПП ОСОБА_1 до перевірки не наданні первинні документи, щодо походження витрат, які пов`язані з отриманням доходу та підтверджені документами про їх оплату за перевіряємий період на загальну суму 6034977,00 грн., в тому числі за 2018 рік 6034977,00 грн., що є порушенням п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями. Перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки встановлено його заниження за перевіряємий період всього у сумі 6034977,00 грн., в тому числі за 2018 рік на 6034977,00 грн. Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період, що підлягає сплаті до бюджету, встановлено його заниження у сумі 1086295,86 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 1086295,86 грн., що є порушення вимог п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями. До перевірки платником не надано документів які б підтверджували здійснення діяльності у межах заявлених видів діяльності, обраної ставки єдиного податку за 2017р., 2020р., 2021р. (рух коштів, акти виконаних робіт, накладні та т.і.). Отже відсуне підтвердження здійснення господарської діяльності у межах заявлених видів діяльності, обраної ставки єдиного податку за 2017р., 2020р., 2021р. та достовірності відомостей наданих платником до реєстру платників єдиного податку. За результатами перевірки платник єдиного податку встановлені порушеннями п. 293.4 ст. 293, абз. 4 та абз.7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями. Перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по єдиному податку встановлено: відповідно до пп. 4 п.293.4 ст.293, пп 4 та 7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями передбачено, що до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, застосовується ставка єдиного податку в розмірі 15 відсотків. Таким чином, дохід отриманий ФОПП ОСОБА_1 від здійснення діяльності, яка не дає право застосування спрощеної системи оподаткування оподатковується за ставкою 15%, тобто у сумі 250887,73 грн., у т.ч. 2017р. 163080,00 грн. ((1100000,00 х 15%)-1920,00), 2021р. 87807,73 грн. ((629384,82 х 15%)-6600,00. ФОПП ОСОБА_1 в господарській діяльності використовувала працю найманих осіб за період з 01.02.2021 по 31.09.2021. В результаті порушень податкового законодавства, описаних у п.2.1.2 акту перевірки та в порушення п.п. 162.1 статті 162, пп.164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177, п. 16 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами і доповненнями ФОПП ОСОБА_1 не нараховано військового збору у розмірі 90524,65 грн. , у тому числі за 2018 рік у сумі 90524,65 грн.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є повністю обґрунтованими.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

03 травня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доданими документами (вхід. № ЕС/18227/24).

Станом на 10 червня 2024 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що на підставі п.п. 78.1.7. п. 78.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІУ, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення діяльності від 01.11.2021 року № та згідно наказу ГУ ДПС в Одеській області №2404-п від 10.04.2023 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2017 р. по 01.11.2021 р.

За результатами проведеної перевірки, ГУ ДПС в Одеській області було складено Акт від 08.06.2023 року № 15733/15-32-24-05-09/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2017 р. по 01.11.2021 р.».

Як зазначено у Акті перевірки копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки №2404-п від 10.04.2023 року та повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.04.2023 року №205/15-32-24-05 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 15.04.2023 року №483.

Відповідно до висновків Акту від 08.06.2023 року № 15733/15-32-24-05-09/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2017 р. по 01.11.2021 р.» перевіркою встановлені наступні порушення ФОП ОСОБА_1 :

- пп. 177.5.2 п. 177.5 ст.177, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами і доповненнями, неподання декларацій про майновий стан за 2017р., 2020р.;

- п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, в наслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 1086295,86 грн. у т.ч. за 2018 рік - 1086295,86 грн.;

- п.п. 162.1 статті 162, пп.164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177, п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами і доповненнями, в наслідок чого донараховано військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 90524,65 грн., у т.ч. за 2018 рік - 90524,65 грн.;

- пп. 4 п.293.4 ст.293, абз.4 та абз.7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, у зв`язку з чим заниженно податкові зобов`язана з єдиного податку у розмірі 250887,30 грн., у т.ч. за 2017 рік - 163080,00 грн., за 2021 рік - 87807,73 грн.;

- п. 181.1 ст.181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, заниження суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі - 1008620 гри., у т.ч. грудень 2018р. - 1008620 грн.;

- п.44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року№2755-УІ (із внесеними змінами та доповненнями) в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі Акту від 08.06.2023 року № 15733/15-32-24-05-09/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер особової картки платника податку НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.06.2017 р. по 01.11.2021 р.» Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 04.08.2023 року №0/19372/2405, яким позивачці збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, який сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 130 155 грн. 81 кок. (податкове зобов`язання на суму 90 524,65 грн. та штрафна санкція на суму 22 631,16 грн.);

- від 04.08.2023 року №0/19370/2405, яким позивачці збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 357 869 грн. 83 коп. (податкове зобов`язання на суму 1 086 295,86 грн. та штрафна санкція на суму 271 573,97 грн.);

- від 04.08.2023 року №0/19371/2405, яким позивачці збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 260 775 грн. 00 кок.

(податкове зобов`язання на суму 1 008 620 грн. та штрафна санкція на суму 252 155,00 грн.);

- від 04.08.2023 року №0/19369/2405, яким до позивачки застосовано штрафну санкцію з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 680 грн. 00 кок. (штрафна санкція на суму 680 грн.);

- від 04.08.2023 року №0/19368/2405, яким позивачці збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 190 759 грн. 66 кок. (податкове зобов`язання на суму 87 807,73 грн. та штрафна санкція на суму 21 951,93 грн.);

- від 04.08.2023 року №0/19366/2405, яким до позивачки застосовано штрафну санкцію на загальну суму 1020 грн. 00 кок. (штрафна санкція на суму 1020 грн.).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду з даним з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133,4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий доган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Підпунктом 75.1.2. п.75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних, документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу; до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-; малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, статтею 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених ним Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відтак, з аналіз зазначених норм права слідує, що документальна перевірка проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), в свою чергу в Акті перевірки викладено висновки про відсутність під час проведення документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 . первинних документів, в той же час висновки Акту перевірки ґрунтуються лише на підставі Інформаційних базах даних «ІС Податковий блок», тобто з викладеного вбачається, що контролюючим органом порушено вимоги пп. 75.1.2. п.75.1 статті 75 ПК України та проведено перевірку на підставі інформаційних баз, а не первинних документів.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727 (зі змінами та доповненнями) (надалі Порядок № 727) визначено вимоги щодо акту документальної перевірки, складеного за результатами податкової перевірки.

Так, пунктом 1 Розділу II «Основні вимоги до оформлення документальних перевірок» Порядку № 727 передбачено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Зокрема, відповідно до пунктів 3-5 Розділу II «Основні вимоги до оформлення документальних перевірок» Порядку № 727 встановлено, що Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Приписами Розділу III «Зміст акта (довідки) документальної перевірки» Порядку № 727 також встановлено детальні вимоги до змісту Акту перевірки.

Водночас, положеннями Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №1204 (надалі Порядок № 1204) встановлено обставини за яких податковий орган складає податкові повідомлення-рішення (ППР).

Так, положеннями Розділу II «Порядку складання контролюючими органами податкових повідомлень рішень», зокрема підпунктами 2-4 пункту 1 Розділу передбачено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною з а нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил, нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів та/або на єдиний рахунок податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом.

Оскільки, спірні ППР складені на підставі Акту перевірки, з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правомірність спірних ППР прямо залежить від правомірності Акту перевірки відповідача, зокрема від його точності, обґрунтованості, однозначності та послідовності викладених в ньому висновків.

Акт документальної перевірки має бути результатом аналізу податковим органом діяльності платника податку в напрямках та за періоди, що визначається наказом уповноваженої особи на перевірку та на правлення на перевірку, та містити чіткі та зрозумілі висновки про платником податку приписів встановлення/відсутність порушень законодавства в сфері нарахування та сплати податків, дотримання податкового обліку, подання звітності, тощо.

Окрім того, висновки Акту перевірки мають бути підкріплені доказами, що були предметом аналізу під час податкової перевірки, а сам Акт перевірки має мати посилання на кожен з проаналізованих доказів.

Відтак, наявність неточностей необґрунтованості, неоднозначності, відсутність посилання на конкретні документи, що аналізувались під час перевірки, а також відсутність логічної послідовності висновків Акту перевірки призводять до розумного сумніву щодо законності складання спірних ППР.

Пунктом 81.3. статті 81 ПК України, передбачено під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах, повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи-платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

За приписами пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума «грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових, повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з абзацом другим, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом.; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Аналіз вищенаведених норми передбачає, що податкове повідомлення-рішення, яким контролюючий орган нараховує платнику податків санкції повинно містити обов`язкову підставу для такого нарахування.

В свою чергу, відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала, розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 нього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, виходячи зі змісту приписів пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків Акта перевірки, а за наявності заперечень до Акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 04.08.2023 року №0/19366/2405, від 04.08.2023 року №0/19368/2405, від 04.08.2023 року №0/19369/2405, від 04.08.2023 року №0/19370/2405, від 04.08.2023 року №0/19371/2405, від 04.08.2023 року №0/19372/2405 прийняті Головним управлінням ДПС в Одеській області поза межами строку встановленого пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, тобто з порушення вимог чинного законодавства, що свідчить про їх протиправність.

Відповідні процедурні порушення мають важливе значення, адже права платника були порушені, що привело до неможливості подати заперечення на такий акт перевірки, та фактично позбавило належного платника податків права надати пояснення.

Як вбачається з Акту перевірки, в основу його висновків покладено ненадання до перевірки первинних документів, однак, як достовірно встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 не отримувала ані наказ про проведення документальної позапланово перевірки, ані повідомлення про проведення перевірки, ані запит про надання документів, ані сам акт перевірки. Відповідач зазначені факти не спростував та докази у спростування зазначених обставин до суду не надав.

Про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 дізналася лише після отримання засобами поштового направлення податкових повідомлень - рішень, у зв`язку із наведеним у позивачки не було можливості надати під час проведення перевірки первинні документи, надати такі документи до заперечень на Акт перевірки та надати документи до скарги на податкові повідомлення - рішення, що призвело до передчасних та невірних висновків податкового органу та винесення податкових повідомлень - рішень.

За результатами перевірки, Головним управлінням ДІЇС в Одеські області зроблено висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 норм Податкового кодексу України через ненадання документів які б підтверджували задекларовані показники.

В свою чергу, висновки контролюючого органу спростовуються документами, що додані позивачкою до позову, в тому числі договорами, видатковими накладними, актами приймання - передачі, рахунками на оплату, виписками банку та іншими документами, що підтверджують факт здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що висновки, які викладені в Акті перевірки контролюючим органом щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 44.1 ст. 44, п.п. 162.1 ст. 162, пп. 164.1.3. п.164.1 ст. 164, п.177.4 ст.177 п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України є передчасними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а отже не можуть бути підставою для донарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій.

Відповідно до п.85.2. ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

В свою чергу, п.85.6. ст. 85 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така, особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до абз. 2 п. 121.1. ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або неподання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім, документів,отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, ФОП ОСОБА_1 через викладені вище обставини не мала можливості надати перевіряючим копії відповідних документів. В свою чергу, ФОП ОСОБА_1 не відмовлялася надати первинні документи, фактично ненадання таких документів відбулося через необізнаність про факт проведення перевірки.

Також суд звертає увагу на те, що в акті відсутні відомості щодо зустрічних перевірок, а отже приходить до висновку, що запити на зустрічні перевірки з питань взаємовідносин з іншими суб`єктами контрагентами не надсилались, та висновки контролюючого органу, щодо виявлених порушень, були зроблені на підставі відомостей, що містяться в інформаційних базах даних «ІС Податковий блок» та лише в частині зазначених у звітності даних, які не можуть бути визнані достатніми в межах ст.76 КАС України та які у своїй сукупності не дають змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, суд вважає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області не було в повному обсязі дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на не дотримання процедури проведення перевірки.

Суд вважає, що визначення позивачці податкових зобов`язань та застосування до позивачки за таких обставин штрафних санкцій є порушенням принципу стабільності, що передбачений пп.4.1.9 п.4.1 ст. 4 ПК України та з огляду на викладене можна дійти до висновку, що в умовах дії карантинних обмежень та введення воєнного стану, позивачка опинилася в ситуації правової необізнаності.

Відповідно п.109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в межах спірних правовідносин не надання позивачем необхідних до перевірки документів відбулася не з вини останньої, при цьому позивачкою надано до суду копії первинних документів, в тому числі договори, акти приймання - передачі, рахунки на оплату, виписки банку та інші документи, які підтверджують, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність у межах заявлених видів діяльності, а також враховуючи можливість проведення додаткової перевірки позивача контролюючим органом в межах спірних правовідносин, виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність нарахування грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Су враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України).

Відповідно п.56.21 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Суд зазначає, що юридична конструкція норми п.56.21 ст. 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків, як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.

З огляду на вище викладені обставини та їх нормативне регулювання в сукупності, суд погоджується з доводами позивачки, що визначення позивачці грошових зобов`язань та застосування штрафних санкцій в умовах її необізнаності щодо проведення відносно неї перевірки та відповідно неможливості надання необхідних до перевірки документів покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який, в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в сумі 15 140,00 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 04.08.2023 року № 0/19366/2405, № 0/19368/2405, № 0/19369/2405, № 0/19370/2405, № 0/19371/2405, № 0/19372/2405.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 15 140 грн. 00 коп. (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов