Справа № 465/7989/22
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 465/7989/22 пров. № А/857/1401/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Франківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2023 року у справі № 465/7989/22 (суддя Марків Ю.С., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Франківський районний суд м. Львова з адміністративним позовом до Тернопільської митниці (далі відповідач, митний орган), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Тернопільської митниці у справі про порушення митних правил №0040/40300/22 від 01 грудня 2022 року, якою за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України накладено штраф у розмірі 53 338,47 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням процедури розгляду справи, з порушенням його прав, а саме без його участі та участі адвоката. ОСОБА_1 стверджує, що підставою для прийняття Тернопільською митницею оскаржуваної постанови являвся протокол про порушення митних правил від 18.08.2022 №0040/40300/22, який складений у його відсутності. Також, позивач звертає увагу на те, що він не підписував та не подавав особисто митну декларацію до митного органу як і не скеровував на електронну адресу Тернопільської митниці, жодних відомостей в цю декларацію не вносив. Жодних доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що від імені ТОВ «ЛОКВОД» подано документи митниці, які містять неправдиві відомості, з метою зменшення сплати митних платежів, матеріали справи не містять.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0040/40300/22 від 01.12.2022 року.

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Державної Митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0040/40300/22 від 01.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Державної Митної служби України на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, митний орган подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з того, що Франківський районний суд м. Львова не надав правової оцінки тому, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Позивач, як уповноважена особа декларанта, повинен усвідомлювати, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених в цій декларації. В цьому випадку митний брокер не є особою, відповідальною за фінансове врегулювання, а такою особою є декларант ТОВ «ЛОКВОД», що підтверджується даними електронної митної декларації. Висновок суду першої інстанції про те, що для притягнення до відповідальності за статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в цьому випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості аж ніяк не свідчить про відсутність інкримінованого позивачу порушення митних правил, позаяк останньому інкримінується вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а саме: шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів, одержаного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 17 779,49 грн. ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» листом №78 від 26.07.2022 повідомило митницю про те, що договір поставки не укладався, видаткова накладна не видавалася, тому позивач був обізнаний про відсутність таких відносин; проте, він все одно надав вказані документи Тернопільській митниці на підтвердження виробника цього товару, маючи можливість отримати загальнодоступну інформацію із Державного реєстру речових прав про відсутність у цього фермерського господарства земельної ділянки на будь-якому праві для вирощування сільськогосподарських культур станом на жовтень 2021 року, проте цього не зробив. Позивач, як керівник декларанта, усвідомлено виконав вказані дії та подав вказані документи, щоб придбати та експортувати за межі митної території України товар «насіння соняшника», безпідставно скориставшись преференційною ставкою вивізного мита шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів, одержаного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 17 779,49 грн. Вказані обставини залишилися поза увагою суду, не були досліджені, правової оцінки їм надано не було.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЛОКВОД» придбало з метою подальшого експорту у ФГ «Агровега плюс» насіння соняшника (далі - товар) на підставі договору поставки від 17 травня 2021 року № 17/05-21, специфікації від 01 жовтня 2021 року № 1, видаткової накладної від 07 жовтня 2021 року № РН-00000586.

10 червня 2022 року між ТОВ «ЛОКВОД» та компанією Agroforward Trade було укладено зовнішньо-економічний контракт FZ-LLC (CT01-12 CUSTOM BUILDING 01 А1 Наmra Industrial Zone-FZRAK, United Arab Emirates) на поставку товару «насіння соняшника», складено та підписано рахунок-фактуру від 29 червня 2022 року № 2906/3 на вказаний товар, укладено та підписано договір від 14.06.2022 № 14/06 з брокерською компанією щодо надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів (договір на декларування), відповідно до підпункту 2.1 якого, зокрема, для оформлення вантажної митної декларації «Замовник» подає «Брокеру»: зовнішньо-економічний контракт; довідки та сертифікати на товари, які підлягають ветеринарному, санітарному, фітосанітарному, радіологічному, екологічному контролю, товаро-супровідні документи.

На виконання договору на декларування «Замовник» надав «Брокеру» необхідні товаро-супровідні та дозвільні документи - зовнішньо-економічний контракт від 10.06.2022 № 1006/2, інвойс від 29 червня 2022 року № 2906/1, СМR від 29.06.2022 № 2960/1 та сертифікат з перевезення товару EUR.1. № А403.011488 від 29.06.2022, дозвільні документи для підготовки та подання від імені ТОВ «ЛОКВОД» вказаної митної декларації, з метою декларування у митний режим «експорт» товару «насіння соняшника»; на підставі договору на декларування підписав та подав митниці через митного брокера для отримання сертифікату з перевезення товару EUR.1. № А403.011488 від 29.06.2022, заяву для видачі сертифіката на перевезення товару з України за формою EUR.1. від 29.06.2022 та декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження від 29.06.2022. Також «Брокеру» було надано звіт 4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року» та 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» в яких зазначено, що ФГ «Агровега плюс» на земельних ділянках, розташованих на території Дрогобицького районної ради Львівської області, здійснює діяльність, яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «насіння соняшника», яке надалі поставляє підприємству ТОВ «ЛОКВОД» для здійснення експортних операцій.

05 серпня 2022 року на запит від 18.07.2022 Тернопільська митниця отримала відповідь Дрогобицької районної ради Львівської області від 28.07.2022 № 02-08/168, в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровега плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області не видавалася.

Вказане стало підставою для висновку митного органу проте, що документи, які подані для отримання сертифікатів з походження (переміщення) товарів EUR.1. підприємством ТОВ «ЛОКВОД», у яких виробником товару вказано ФГ «Агровега плюс», містять неправдиві відомості.

Також, митним органом було встановлено, що відповідно до загальнодоступної інформації з Державного реєстру речових прав ФГ «Агровега плюс» станом на жовтень 2021 року (час придбання насіння соняшника) взагалі не мало на праві оренди чи іншому речовому праві жодної земельної ділянки, а тому не могло документально підтвердити вирощування та походження цього товару з України.

У зв`язку із зазначеним вище заступник начальника Тернопільської митниці 01 грудня 2022 року виніс постанову в справі про порушення митних правил № 0040/40300/22, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 53338 гривень 47 коп., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За змістом постанови ОСОБА_1 за митною декларацією сплачено митних платежів на загальну суму 10 000,96 грн.

Директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 як підставу для застосування тарифної пільги надав сертифікат походження (переміщення) товарів EUR.1 № А403.011488 від 29.06.2022. В підтвердження виробника товару «насіння соняшника» директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 листом від 14.07.2022 надав звіт 4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року» та 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» в яких зазначено, що підприємство ФГ «Агровега плюс» на земельних ділянках, розташованих на території Дрогобицької районної ради Львівської області, здійснює діяльність, яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «насіння соняшника», яке надалі поставляє підприємству ТОВ «ЛОКВОД» для здійснення експортних операцій. 05.08.2022 на запит Тернопільської митниці від 18.07.2022 № 7.25-08-3/7.25-20/6/2492 отримано відповідь Дрогобицької районної ради Львівської області від 28.07.2022 № 02-08/168 в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровега плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області не видавалася. Згідно розрахунку відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД загальний розмірі несплачених митних платежів складає 17 779,49 грн.

Тобто, директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на зменшення митних платежів, шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів EUR.1 № А403.011683 від 04.07.2022, одержаного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 17 779,49 грн.

Не погодившись із вказаною постановою та вважаючи її протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, враховуючи вимоги закону, встановленні обставини справи, оцінюючи сукупно наявні докази, з урахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови від 01 грудня 2022 року в справі про порушення митних правил № 0040/40300/22, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 53 338 грн 47 коп., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, та закриття провадження у справі.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів суду апеляційного інстанції, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За змістом цієї норми, для притягнення особи за статтею 485 МК України необхідно довести факт заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

А відповідно до статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 20.03.2018 у справі № 640/7258/17, від 11.06.2020 у справі № 564/530/17, від 20.08.2020 у справі № 553/1435/17 та від 06.11.2020 у справі № 159/1754/17.

Положення статті 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Проте, на переконання колегії суддів, матеріали справи про порушення митних правил, не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

За змістом частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).

А відповідно до частин другої, шостої статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року в справі № 607/1866/17 виклав правові висновки, згідно яких для притягнення особи до відповідальності, згідно статті 485 МК України, необхідно доведення факту внесення в митній декларації неправдивих відомостей.

Для надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів (договір на декларування) ТОВ «ЛОКВОД» уклало з СМП «Райвест» договір №14/06 від 14.06.2022 про те, що замовник уповноважує брокера проводити від його імені та за його рахунок митне оформлення (декларування) вантажів та надавати послуги місця прибуття автотранспорту, які замовник експортує за кордон та вантажів, які надходять замовнику по імпорту, згідно чинного законодавства України.

Як свідчать матеріали справи, для отримання сертифікату походження (переміщення) 04.07.2022 було подано митному органу копії контракту, рахунку-фактури, декларації постачальника (виробника), у яких було вказано, що товар «насіння соняшника» вирощений та зібраний на території України.

Із вказаного видно, що всі характеристики вказаного товару «насіння соняшника» ґрунтувалися виключно на документах, наданих постачальником ФГ «Агровега плюс».

Вказане дає підстави для висновку, що декларант під час оформлення товару діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

З приводу покликань відповідача, що на підтвердження виробника товару «насіння соняшника» ОСОБА_1 надав звіт 4-сг «Звіт про посівні площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» та 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів ягід і винограду у 2021 році», в яких зазначено, що підприємство ФГ «Агровега Плюс» на земельних ділянках розташованих на території Дрогобицької районної ради Львівської області, здійснює діяльність, яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «насіння соняшника», яке надалі поставляє підприємству ТОВ «ЛОКОВОД», для здійснення експортних операцій.

На підтвердження своєї позиції відповідач надав до суду відповідь від 05.08.2022 на запит Тернопільської митниці від 18.07.2022, в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровега Плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області не видавалася.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що довідка від 19.04.2021 про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровега Плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області не використовувалася декларантом для видачі сертифікату, не подавалася з метою здійснення митних формальностей на підставі митної декларації ЕК10АА № UA403030/2022/012377, а тому не може ставитись позивачу у провину як порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України.

У постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17 Верховний Суд зазначив, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

При цьому колегія суддів також враховує правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, відповідно до яких у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, за якою принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вказаним приписам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, заперечуючи позов, не надав відповідних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Також у ході судового розгляду справи не було встановлено неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу в діях позивача.

Щодо решти доводів апеляційних скарг, то такі не спростовують викладених вище висновків і на законність судового рішення не впливають, а відтак і не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні порушення митних правил, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 0040/40300/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 53 338 грн 47 коп., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, є неправомірною, що має наслідком її скасування та закриття провадження у справі.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2023 року у справі № 465/7989/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 07 червня 2024 року.