Справа № 420/1669/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1669/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за листопад 2023 р., визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за жовтень-грудень 2023 р., зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію, додаткову винагороду та грошове забезпечення за жовтень - грудень 2023 р.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що при отриманні грошового забезпечення за жовтень-грудень 2023 р. виявлено недоплату коштів, а саме грошового забезпечення та додаткової винагороди на період воєнного стану. Як було з`ясовано, підставою призупинення виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди є Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини. Пунктом 5 згаданого Наказу визначено призупинення виплати щомісячної премії та додаткової винагороди ОСОБА_1 за листопад 2023 р. Водночас Наказом не зазначається про зупинення виплати грошового забезпечення, щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень, а також грудень 2023 р., проте згадані виплати не були здійснені. З боку командування позивача не повідомлено в установленому законодавством порядку на якій підставі не відбулась виплата відповідних коштів. Позивач вказує, що факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 відсутній, військова служба не призупинялась у встановленому законодавством порядку, призупинення виплат відбулось всупереч положенням чинного законодавства. Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 є протиправним та має бути скасованим в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за жовтень-грудень 2023 року.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що наказ, про скасування якого просить позивач, виданий з адміністративно-господарської діяльності. Цим наказом призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим солдатом ОСОБА_2 . Пунктом 5 цього наказу призупинено виплату додаткової винагороди та щомісячної премії позивачу до завершення службового розслідування, оскільки правопорушення Позивача було розпочате у листопаді 2023 року відповідно до рапорту №16610 від 30.11.2023 року. Крім того, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №984 від 06.12.2023 вже реалізовано, службове розслідування проведено та його результати затверджені відповідним наказом командира військової частини (з основної діяльності), за фактом самовільного залишення військової частини позивачем. Тобто, оспорюваний наказ втратив чинність з моменту затвердження результатів службового розслідування. Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, що не може потягнуту за собою скасування відповідного наказу.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.11.2023 р. №84-РС визначено увільнити від займаних посад і призначити старшого солдата ОСОБА_1 , діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики солдатом резерву взводу резерву 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.11.2023 р. №330 визначено старшого солдата ОСОБА_1 , діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_2 , призначену наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №84-РС від 17.11.2023 р. солдатом резерву взводу резерву 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 вважати, що справи та посаду здала і вибула до нового місця служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 » наказано провести службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли самовільному залишенню частини солдатом резерву взводу резерву 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_2 до 29.12.2023 року, акт та матеріали службового розслідування надати встановленим порядком для прийняття рішення до 29.12.2023 року, начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 не включати солдата резерву взводу резерву 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 до наказів на виплату додаткової грошової винагороди та премії за листопад 2023 року, начальнику фінансово-економічної служби-головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 призупинити виплати солдату резерву взводу резерву 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_4 додаткової грошової винагороди та премії за листопад 2023 року.

Не погоджуючись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії за листопад 2023 р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з положеннями ст. 84, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до п. 1, 3 Розділу ІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно з п. 1 Розділу ІІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 2.2.4, 2.3.5 «Інструкції з діловодства у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 року №124, у військових частинах (установах) Збройних Сил України видаються, зокрема, накази командира (керівника) військової частини (установи) (з адміністративно-господарської діяльності).

Накази з адміністративно-господарської діяльності видаються з питань щодо, зокрема: призначення розслідувань нещасних випадків, спеціальних розслідувань, розслідувань авіаційних подій (інцидентів), службових розслідувань та перевірок щодо невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших нормативних документів, порушень військової дисципліни, порушень у сфері охорони державної таємниці, пошкодження техніки чи втрати майна тощо; встановлення та виплата посадових окладів, надбавок, премій і одноразових видів грошового забезпечення; преміювання військовослужбовців та працівників; виплати винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

З урахуванням зазначеного, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 » відповідає вимогам, що ставляться до його змісту та підстав прийняття «Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України» та «Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно з положеннями п. 2, 15 Розділу 1 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до п. 5 Розділу 16 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування; у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення; у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності,- за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності; у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з тієї ж доби строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно положень п. 15 Розділу 34 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які, зокрема, самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

З урахуванням зазначеного, виплата грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди та щомісячної премії, призупиняється військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини, з дня самовільного залишення військової частини, та поновлюється з дня повернення, про що приймаються відповідні накази командира.

Відповідно до абз. 1, 2, 3, 4, 7, 8 ст. 11, ст. 14, 16, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини.

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абз. 1, 2, 6 ст. 4, 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Як вказує позивач, 28.11.2023 р. приблизно о 22.00 вона почала себе погано почувати у зв`язку з надмірним виділенням чадного газу внаслідок використання пічного опалення у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_1 звернулась до свого безпосереднього командира - командира запасної роти 328 військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 з проханням викликати медичну службу військової частини НОМЕР_1 , проте їй у наданні медичної допомоги було відмовлено. Внаслідок отриманої відмови ОСОБА_1 звернулась до місцевої лікарні, де їй надали медичну допомогу та направили на лікування, що підтверджується копіями медичних документів.

В свою чергу відповідач зазначає, що з моменту оформлення переведення з військової частини НОМЕР_2 до 328 запасної роти, старший солдат ОСОБА_1 , не виконавши вимоги припису про прибуття до нового місця служби, не з`явилась до місця розташування підрозділу, фактично здійснивши самовільне залишення військової частин.

При цьому, позивач не зазначає жодних аргументованих доводів що вказаних відповідачем обставин самовільного залишення військової частини, як і не надає доказів в спростування зазначених обставин.

Згідно ст. 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Солдат (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Відповідач також вказує, що позивач була відсутня на службі без поважних причин на момент призначення службового розслідування та затвердження його результатів, внаслідок чого не виплата додаткової винагороди та щомісячної премії за ці періоди є правомірною.

З урахуванням зазначеного, суд критично оцінює посилання позивача в обґрунтування позову на незадовільний стан здоров`я та відмову свого безпосереднього командира - командира запасної роти 328 капітана ОСОБА_5 викликати медичну службу військової частини НОМЕР_1 , оскільки жодних доказів звернення до безпосереднього командира та в подальшому до наступного вищестоящого прямого начальника позивачем до суду не надано та й наказ від 06.12.2023 р. №984 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 » прийнято командиром військової частини НОМЕР_1 на підставі рапорту безпосереднього командира - командира 328 запасної роти військової частини НОМЕР_1 №16610 від 30.11.2023 року.

Відповідач зазначає, що за результатами службового розслідування прийнято рішення про направлення його матеріалів до органів досудового розслідування, прокуратури та зонального відділу військової служби правопорядку, за результатами чого було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за результатами чого служба позивачу була призупинена.

Позивач з цього приводу вказує, що військова частина повідомила уповноважені органи щодо нібито самовільного залишення розташування військової частини ОСОБА_1 тільки 16.01.2024 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 16.01.2024 р. щодо кримінального провадження 0000109. Таким чином, військова служба ОСОБА_1 не була призупинена в належному порядку, відтак, призупинення виплат з жовтня до 16.01.2024 р. є також неправомірним.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Відповідно до п. 144-1 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

З урахуванням зазначеного, не проведення виплати додаткової грошової винагороди та премії за листопад-грудень 2023 року здійснено через факт самовільного залишення позивачем військової частини, що не має відношення до призупинення військової служби в даному випадку.

Суд враховує, що наказом військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.11.2023 р. №330 визначено ОСОБА_1 вважати, що справи та посаду здала і вибула до нового місця служби.

Однак звернення до лікаря за наданням медичної допомоги відбулося лише 29.11.2023 року.

Тобто, надані медичні документи в обґрунтування позову жодним чином не спростовують факту самовільного залишення військової частини, а саме не прибуття до нового місця служби та не з`явлення до місця розташування підрозділу.

Отже, з огляду на встановленні обставини, суд приходить до висновку про те, що наказ відповідача від 06.12.2023 р. №984 в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за листопад 2023 р. є повністю обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду в підтвердження своїх позовних вимог належних та допустимих доказів порушення відповідачем порядку нарахування та виплати щомісячної премії, додаткової винагороди та грошового забезпечення за період жовтень - грудень 2023 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в межах заявлених позивачем доводів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.12.2023 р. №984 в частині призупинення виплат додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за листопад 2023 р., визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди та щомісячної премії ОСОБА_1 за жовтень-грудень 2023 р., зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію, додаткову винагороду та грошове забезпечення за жовтень-грудень 2023 р. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА