Справа № 140/1748/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1748/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» (далі ДУ «Маневицька ВК (№ 42)») про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в період з 02.02.2017 по 17.11.2023 проходив військову службу у ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», наказом від 16.11.2023 № 152/ос-23 позивача з 17.11.2023 було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі.

Під час проходження військової служби позивачу у період з 02.02.2017 по 28.02.2018 при нарахуванні поточної індексації грошового забезпечення протиправно не враховано січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць), та у період з 01.03.2018 по 17.11.2023, в порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), відповідач не здійснював нарахування та виплату т. з. «індексації-різниці» грошового забезпечення, виходячи з фіксованої величини 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу.

Позивач вказує, що такі протиправні дії відповідача призвели до нарахування та виплати поточної індексації та «індексації-різниці» в неповному розмірі, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить:

- визнати протиправними дії ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» щодо не застосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні «поточної» індексації грошового забезпечення в період з 02.02.2017 по 28.02.2018, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 02.02.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- визнати протиправними дії ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та невиплати за період з 01.03.2018 по 17.11.2023 «індексації-різниці» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити за період з 01.03.2018 по 17.11.2023 «індексацію-різницю» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 16).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 19-28) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення здійснювалося в порядку та розмірах, визначених законодавством. Вказує також, що у період з 01.01.2023 по 17.11.2023 індексація грошового забезпечення не здійснювалася, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ було зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).

У відповіді на відзив (а. с. 34-36) представник позивача з доводами відзиву не погодився.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», наказом від 16.11.2023 № 152/ос-23 «По особовому складу» прапорщика внутрішньої безпеки ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), з 17.11.2023 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (а. с. 9 зворот).

Листом від 21.12.2023 № 4/6093-23/С-62 відповідач повідомив позивача про те, що індексація грошового забезпечення здійснювалася в порядку та розмірах, визначених законодавством, а саме відповідно до Порядку № 1078, базовими місяцями були січень 2017 року та березень 2018 року (а. с. 10).

При вирішенні спору (в частині позовних вимог щодо здійснення нарахування та виплати «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 02.02.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року) суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами першою, п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Пунктом 16 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.03.2018 № 925/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829, передбачено, що індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом № 1282-XII.

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Отже, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015, базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій: 1) підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або 2) зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

З 01.01.2016 істотно змінився сам порядок нарахування індексації, оскільки базовим місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103 відсотка) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру (за рахунок постійних складових зарплати).

Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі, коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник.

Схеми посадових окладів рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України були затверджені постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008. Надалі зміна грошового забезпечення позивача відбулась у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства юстиції України № 372/5 від 14.02.2017 «Про затвердження схем посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі Наказ № 372/5), а в подальшому з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.

Відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення та індексацію грошового забезпечення від 21.12.2023 (а. с. 11-12) та листа від 21.12.2023 № 4/6093-23/С-62 (а. с. 10) з лютого 2017 року по лютий 2018 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідач застосовував базовий місяць січень 2017 року у зв`язку із збільшенням посадового окладу.

На думку суду, такі дії відповідача є правомірними з огляду на прийняття Наказу № 372/5, який набув чинності з 01.01.2017, та яким затверджено схему посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, внаслідок чого відбулося їх збільшення, в т. ч. позивачу (з лютого 2017 року на 52,07 грн, з березня 2017 року на 54,00 грн), що вбачається із довідки від 21.12.2023 (а. с. 11), та не спростовано позивачем.

У зв`язку із цим, суд не погоджується із доводами позивача про те, що у період з 02.02.2017 по 28.02.2018 при нарахуванні поточної індексації грошового забезпечення відповідач протиправно не врахував як базовий місяць січень 2008 року та відхиляє покликання позивача на практику Верховного Суду, наведену у тексті позовної заяви, оскільки позивач не врахував та не спростував доводи відповідача про вказані вище зміни грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України у зв`язку з прийняттям Наказу № 372/5.

Відтак, оскільки суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача під час нарахування та виплати позивачу у період з 02.02.2017 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2017 року, тому належить відмовити у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними дій ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» щодо не застосування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні «поточної» індексації грошового забезпечення в період з 02.02.2017 по 28.02.2018, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 02.02.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

При вирішенні спору (в частині позовних вимог щодо здійснення нарахування та виплати за період з 01.03.2018 по 17.11.2023 «індексації-різниці» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078) суд враховує таке.

Верховний Суд у постановах від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21 та ін. сформулював правові висновки стосовно застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Щодо «фіксованої» суми індексації, то суд зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін був у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4). У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Відтак, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078, позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21).

Керуючись правовою позицією, викладеною у вказаних постановах Верховного Суду, в тексті позовної заяви позивач навів власний розрахунок «індексації-різниці» грошового забезпечення, який становить 4455,59 грн.

При цьому, позивач вказує, що сума можливої індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року), становить 4463,15 грн: 1762,00 грн х 253,30 грн / 100, де 1762,00 грн прожитковий мінімум, 253,3 % - величина приросту індексу споживчих цін.

Водночас, суд зауважує, що у постанові від 23.05.2024 у справі № 160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3 %.

Проте, у цій справі зазначена величина приросту індексу споживчих цін - 253,3 % застосуванню не підлягає, оскільки вона розрахована із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, тоді, як було установлено вище, з лютого 2017 року по лютий 2018 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідач застосовував базовий місяць січень 2017 року у зв`язку із збільшенням посадового окладу, з огляду на прийняття Наказу № 372/5, який набув чинності з 01.01.2017, та яким затверджено схему посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, внаслідок чого відбулося їх збільшення, в т. ч. позивачу.

Відтак, з вказаних підстав суд не бере до уваги наведений у позовній заяві розрахунок позивача «індексації-різниці» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць.

Суд враховує, що відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення та індексацію грошового забезпечення від 21.12.2023 (а. с. 11-12) позивачу у період з грудня 2018 року по грудень 2022 року нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. З відзиву на позовну заяву вбачається, що у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 грошове забезпечення індексації не підлягало, оскільки лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103 %.

Так, відповідно до довідки від 21.12.2023 позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у таких розмірах: грудень 2018 року лютий 2019 року по 71,08 грн, березень 2019 року червень 2019 року по 134,47 грн, липень 2019 року листопад 2019 року по 206,72 грн, грудень 2019 року червень 2020 року по 216,51 грн, липень 2020 року листопад 2020 року 226,29 грн, грудень 2020 року 233,81 грн, січень 2021 року березень 2021 року по 331,42 грн, квітень 2021 року червень 2021 року по 415,41 грн, липень 2021 року листопад 2021 року по 540,03 грн, грудень 2021 року січень 2022 року по 563,19 грн, лютий 2022 року квітень 2022 року по 672,35 грн, травень 2022 року 913,01 грн, червень 2022 року 1017,21 грн, липень 2022 року 1068,00 грн, серпень 2022 року жовтень 2022 року по 1281,80 грн, листопад 2022 року 1424,80 грн, грудень 2022 року 1470,83 грн (а. с. 11-12).

Позивач не спростував правильність нарахованих та виплачених йому відповідачем у період з грудня 2018 року по грудень 2022 року сум індексації грошового забезпечення.

Крім того, у період з січня по листопад 2023 року позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, оскільки відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-ІХ було зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-ХІІ, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для визнання вказаних дій відповідача протиправними.

З урахуванням наведеного, оскільки суд не встановив порушень вимог нормативно-правових актів під час нарахування та виплати позивачу у належному розмірі індексації грошового забезпечення у період з грудня 2018 року по грудень 2022 року, не виявив порушень у зв`язку із невиплатою індексації грошового забезпечення у період з березня 2018 року по листопад 2018 року (оскільки лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції в розмірі 103 %) та у період з січня 2023 року по листопад 2023 року (оскільки було зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-Х), а також не взяв до уваги наведений у позовній заяві розрахунок позивача «індексації-різниці» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць (з огляду на те, що позивач безпідставно застосував величину приросту індексу споживчих цін 253,3 %, враховуючи при розрахунку саме січень 2008 року як місяць підвищення доходу), тому також належить відмовити у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними дій ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та невиплати за період з 01.03.2018 по 17.11.2023 «індексації-різниці» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити за період з 01.03.2018 по 17.11.2023 «індексацію-різницю» грошового забезпечення 4455,59 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх