Справа № 160/7664/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2024 рокуСправа №160/7664/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу №160/7664/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди в повному обсязі ОСОБА_1 у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 15.02.2023 року по 23.05.2023 року, з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року та за періоди перебування у відпустках за станом здоров`я після тяжкого поранення за травень - червень 2023 року (30 днів), липень - серпень (30 днів) та жовтень - листопад 2023 року (30 днів); зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 15.02.2023 р. по 23.05.2023 р., з 04.07.2023 р. по 07.07.2023 р., з 15.09.2023 р. по 03.10.2023 р. та за періоди перебування у відпустках за станом здоров`я після тяжкого поранення за травень - червень 2023 року (30 днів), липень - серпень та жовтень (30 днів) - листопад 2023 року (30 днів).
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , з 09.06.2023 року по 11.11.2023 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . 15.02.2023 року під час безпосередньої участі у бойових діях, виконання бойових завдань у складі 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 в Донецькій області, отримав поранення, яке пов`язано із захистом Батьківщини. Однак, військова частина НОМЕР_1 не провела в повному обсязі нарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, а також за періоди перебування у відпустках для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення права на належне грошове забезпечення та соціальний захист, позивач звернувся з даним позовом до суду
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7664/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
28.05.2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2023 року №132 позивач зарахований з 09.06.2023 року на всі види забезпечення військової частини, а тому заявлені позовні вимоги до моменту виникнення правового зв`язку між позивачем та відповідачем, тобто до 09.06.2023 року є такими, що суперечать правилам причинно-наслідкового зв`язку. Зазначає, що підставою для отримання додаткової грошової допомоги є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Проте, ані позивач, ані військова частина НОМЕР_2 , де проходив позивач службу не надавали такої довідки до відповідача, окрім того, під час проходження служби позивач не звертався до керівництва військової частини НОМЕР_1 з рапортом про включення його до списків осіб на отримання додаткової грошової винагороди у зв`язку з отриманим пораненням.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.11.2023 року перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу, що підтверджується довідкою №3499 від 19.03.2024 року.
Позивач з 17.06.2022 року по 07.06.2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відомостями з військового квитка серії НОМЕР_3 від 25.11.1998 року.
15.02.2023 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 в Донецькій області, на ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » м. Бахмут отримав кульове поранення правого передпліччя, ВОП передньої стінки живота, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №741 від 11.04.2023 року.
3 15.02.2023 року по 17.02.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5639 від 17.02.2023 року.
3 17.02.2023 року по 24.02.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова «ДОР», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №е3062 від 24.02.2023 року.
З 25.02.2023 року по 14.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному центрі Західного Регіону, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2618/15 від 14.03.2023 року.
З 14.03.2023 року по 28.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 28.03.2023 року.
02.06.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 , по завершенню якого видано довідку №6942 від 02.06.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
ОСОБА_1 , наказом командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 року №132 зарахований в розпорядження командира військової частини на посаду солдата резерву запасної роти.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 року № 132, вважати такими, що вибули у відпустку за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву взводу солдатів резерву запасної роти на 24 (двадцять чотири) доби з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 року № 156 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти, з 04.07.2023 року.
З 04.07.2023 року по 07.07.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5821 від 07.07.2023 року.
07.07.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування, по завершенню якого видано довідку №226 від 07.07.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2023 року № 165, вважати такими, що вибули у відпустку за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти на 27 (двадцять сім) діб з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 року № 192 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти, з 08.08.2023 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2023 року № 232, вважати такими, що з 17.09.2023 року вибули на лікування з пункту постійної дислокації до в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти.
З 15.09.2023 року по 03.10.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ СР (в/ч НОМЕР_4 ), що підтверджується виписним №5992 з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 03.10.2023 року.
02.10.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 , по завершенню якого видано довідку №3151 від 02.10.2023 року, в якій зазначено, що діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: стан після операції (20.09.2023) герніолапаротомія, вісцероліз, пластика передньої черевної стінки поліпропіленовою сіткою з приводу післяопераційної вентральної кили. Захворювання, так, пов`язане з проходження військової служби. На підставі статті 56, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2023 року № 249, вважати такими, що з 04.10.2023 року прибули і приступили до виконання службових обов`язків з лікування в пункті постійної дислокації з в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.10.2023 року № 250, вважати такими, що вибули у відпустку за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти на 30 (тридцять) діб з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2023 року № 283 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та з 05.11.2023 року приступили до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 290 від 11.11.2023 року, солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , солдата резерву взводу солдатів запасної роти виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування додаткової винагороди в повному обсязі, з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
01.04.2022 року постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" № 400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається, що встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.
Порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, врегульовано, зокрема, Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29 (далі - Окреме доручення № 912/з/29).
Згідно пункту 5 Окремого доручення № 912/з/29, виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Згідно пункту 6 Окремого доручення № 912/з/29, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно пункту 7 Окремого доручення № 912/з/29, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які зокрема у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).
Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування додаткової винагороди в повному обсязі з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 15.02.2023 року по 23.05.2023 року, з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року.
Щодо періоду перебування на стаціонарному лікуванні, суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, 15.02.2023 року ОСОБА_1 , під час безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 в Донецькій області, на ВОП «Квадрат» м. Бахмут отримав кульове поранення правого передпліччя, ВОП передньої стінки живота, що підтверджується первинною медичною картою форми 100 та довідкою військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №741 від 11.04.2023 року.
Після отриманого поранення позивач, як солдат військової частини НОМЕР_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради з 15.02.2023 року по 17.02.2023 року; у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова «ДОР» з 17.02.2023 року по 24.02.2023 року; у Військово-медичному центрі Західного Регіону з 25.02.2023 року по 14.03.2023 року та в КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради з 30.03.2023 року по 23.05.2023 року, у КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, у ВМКЦ СР (в/ч НОМЕР_4 ) з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року.
Натомість, відповідач, у відзиві на позовну заяву заперечує щодо виплати додаткової винагороди за період до 09.06.2023 року та зазначає, що поранення позивача було до зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що суперечать правилам причинно-наслідкового зв`язку.
Так дійсно з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 16 травня 2023 року №138-РС військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 09.06.2023 року, наказом командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 року №132 зараховано в розпорядження командира військової частини та на всі види забезпечення на посаду солдата резерву запасної роти.
Отже під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року, він набув права на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
При цьому, суд зазначає, що станом на дату винесення рішення по справі, відповідачем жодних розрахунків з приводу грошового забезпечення позивача, доказів нарахування та виплати додаткової винагороди до спірні періоди не надано.
Наведене свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати у повному та належному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не звертався з рапортами, позаяк відповідачу достеменно було відомо про факт перебування позивача та стаціонарному лікуванні та відпустках для лікування у зв`язку з хворобою, враховуючи, що на підставі рапортів та медичних документів позивача були видані накази командира військової частини НОМЕР_1 , зокрема, від 09.06.2023 року №132, від 11.07.2023 року №165, від 04.10.2023 року №250 про вибуття позивача у відпустку за станом здоров`я.
Окрім того, ані Постановою Кабінету Міністрів України №168, ані Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, яке визначає порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, не передбачено, що підставою для виплати додаткової грошової винагороди є рапорт самого військовослужбовця.
Щодо вимог позивача про здійснення перерахунку, нарахування та виплату додаткової винагороди у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 15.02.2023 року по 23.05.2023 року, суд зазначає, що такі вимоги заявлені до неналежного відповідача, оскільки у вказаний період позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , до якої позовні вимоги не заявлялись, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Щодо періоду перебування у відпустці для лікування з приводу отриманого поранення, суд зазначає наступне.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 Постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з пунктом 9 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Так, вжите у Постанові № 168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.
Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій Постановою №168.
Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168.
Судом встановлено, що 02.06.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 , по завершенню якого видано довідку №6942 від 02.06.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2023 року № 132, позивач вважається таким, що вибув у відпустку за станом здоров`я на 24 (двадцять чотири) доби з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року.
Також 07.07.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КП «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування, по завершенню якого видано довідку №226 від 07.07.2023 року, в якій зазначено, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2023 року № 165, позивач вважається таким, що вибув у відпустку за станом здоров`я на 27 (двадцять сім) діб з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року.
02.10.2023 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 , по завершенню якого видано довідку №3151 від 02.10.2023 року, в якій зазначено, що діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: стан після операції (20.09.2023) герніолапаротомія, вісцероліз, пластика передньої черевної стінки поліпропіленовою сіткою з приводу післяопераційної вентральної кили. Захворювання, так, пов`язане з проходження військової служби. На підставі статті 56, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.10.2023 року № 250 позивач вважається таким, що вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 (тридцять) діб з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2023 року № 283 (по стройовій частині), вважати такими, що прибули та з 05.11.2023 року приступили до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву запасної роти.
Отже, документально підтвердженими періодами перебування позивача у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення є періоди з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року, з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року, з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року.
Доказів перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в інші періоди позивачем надано не було.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що за час перебування позивача у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, відповідачем має бути виплачена збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода пропорційно часу відпустки.
В свою чергу, відповідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вимоги статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року, з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року, з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року, з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року, з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року, з урахуванням раніше виплаченої суми додаткової винагороди.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року, з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року, з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 04.07.2023 року по 07.07.2023 року, з 15.09.2023 року по 03.10.2023 року та у відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення з 09.06.2023 року по 02.07.2023 року, з 11.07.2023 року по 06.08.2023 року, з 05.10.2023 року по 03.11.2023 року, з урахуванням раніше виплаченої суми додаткової винагороди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська