Справа № 200/2778/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Справа№200/2778/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність, що полягає у непризначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 з 20 квітня 2022 року; - зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 з 20 квітня 2022 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що відповідачем неправильно визначено дату призначення її пенсії. При цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

Станом на 10.06.2024 до суду не надходив відзив на позов.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстроване місце проживання в м. Маріуполі Донецької області, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 29.06.2000.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 200/5322/23, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №25 від 8 вересня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

У вказаному рішенні судом установлено, що 1 вересня 2023 року позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 4.2 Порядку 22-1 за принципом екстериторіальності розподілена на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №25 від 08 вересня 2023 року відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Також у вказаному рішенні суд першої інстанції зазначив наступне: «За обставин цієї справи суд, зважаючи на досягнення позивачем віку 50 років, наявність у неї загального стажу роботи тривалістю 30 років 26 днів та пільгового стажу за списком №2 тривалістю 28 років 17 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII, дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020».

Адвокат позивача звернувся до ГУ ПФУ з відповідним адвокатським запитом від 13 лютого 2024 року № 25, в якому просив надати інформацію щодо стану виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №200/5322/23.

Листом ГУ ПФУ від 19.02.2024 № 1300-5903/8-28377 адвокату позивача повідомлено про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі № 200/5322/23 виконано з урахуванням покладених зобов`язань, а саме, рішенням № 25 від 19.01.2024 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1р/2020 з 11.01.2024.

Відповідно до рішення № 25 від 19.01.2024 (з Підсистеми призначення і виплати пенсії ПФУ) позивачу з 11.01.2024 призначено пенсію за рішенням суду відповідно до Закону України №1058-IV, Прикінцеві положення, п. 2, ч. 1; Закону України №1788, ст. 13,б) (Робота за списком №2). Зазначено, що страховий стаж (повний) складає 30 років 00 місяців 26 днів, в тому числі: робота за списком № 2 складають 28 років 00 місяців 17 днів.

У наступному, позивач через портал електронних послуг звернулась до ГУ ПФУ з відповідною заявою від 01.04.2024, в якій просила невідкладно повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 1 вересня 2023 року із застосуванням норми п. 14-6.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і призначити пенсію з 20 квітня 2022 року. (Заява зареєстрована за №ВЕБ-13001-Ф-С-24-059293 від 01.04.2024 в 15:28).

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності визначення дати призначення пенсії позивачу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Закону України від 20 березня 2023 року № 2981-IX «Про внесення зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії» установлено, що, що особам, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України та яким у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом, крім тих осіб, у яких строк звернення за призначенням відповідної пенсії сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсію призначено з дня звернення, за їх бажанням пенсія обчислюється з урахуванням положень підпункту 14-6.2 пункту 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пп. 14-6.2 п. 14-6 розділу XV Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається: за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку; по інвалідності - з дня встановлення інвалідності; у зв`язку з втратою годувальника - з дня, що настає за днем смерті годувальника; за вислугу років - з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому цього підпункту, визначається з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, з якого призначено пенсію.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України формується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Термін "тимчасово окупована Російською Федерацією територія України" для цілей цього підпункту вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» передбачено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до якого включений Маріупольський район за винятком с. Заїченко, с. Пікузи (дата виникнення можливості бойових дій - 24.02.2022, дата припинення можливості бойових дій 04.03.2022). Вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи перебуває в тимчасовій окупації 05.03.2022.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом установлено, що зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться в м. Маріуполі Донецької області.

Отже, станом на 20.04.2022 позивачка досягла необхідних 50 років для призначення пенсії за віко на пільгових умовах і мала відповідний загальний страховий стаж і спеціальний стаж.

Тому, з огляду на пп. 14-6.2 п. 14-6 Закону № 1058-IV, позивачка з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 20.04.2022.

Відповідач безпідставно не врахував пп. 14-6.2 п. 14-6 Закону № 1058-IV та призначив пенсію лише з дати набрання рішення суду у справі № 200/5322/23 законної сили, що призвело до порушення права позивачки на пенсійне забезпечення з 20.04.2022.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 07.05.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 968,96 грн.

Отже, сплачені позивачем 968,96 грн судового збору за подання позовної заяви мають бути стягнуті стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У позовній заяві представник позивачки також просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

До суду наданий ордер серія АН № 1216622 від 17.08.2023 і копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5448 від 27.03.2019, які видані адвокату Звонарьову Валентину Вадимовичу.

До суду також надана договору про надання правничої допомоги від 08.08.2023, який укладено між ОСОБА_1 і адвокатом Звонарьовим В.В., який діяв до 31 грудня 2023 року включно.

Відповідно до додаткового договору від 31.12.2023 до договору про надання правничої допомоги від 8 серпня 2023 року дія договору про надання правничої допомоги від 8 серпня 2023 року продовжується до 31 грудня 2024 року включно.

Згідно з додатковим договором від 25 березня 2024 року до договору про надання правничої допомоги від 8 серпня 2023 року установлено, що гонорар адвоката за правовий супровід справи до та під час звернення до органу пенсійного фонду України, під час провадження в суді першої інстанції, а також на стадії виконання судового рішення становить 20 000,00 грн (пункт 2).

Водночас згідно з п. 3 додаткового договору від 25 березня 2024 року гонорар адвоката може бути сплачений частинами. При цьому ? частина гонорару адвоката сплачується довірителем не пізніше двох календарних днів з дня підписання даного договору. Інша ? частини гонорару сплачується щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем підписання цього договору, але не пізніше 25 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 3. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

До суду не надано доказів сплати позивачкою адвокатського гонорару, незважаючи на те, що згідно з п. 3 додаткового договору від 25 березня 2024 року 1/4 частина гонорару адвоката сплачується довірителем не пізніше двох календарних днів з дня підписання цього договору.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Указана вимога застосовується незалежно від умов договору щодо визначення гонорару адвоката у фіксованому розмірі.

До суду не надано детального опису робіт (наданих послуг) адвоката.

З огляду на викладене, заявлені витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ідентифікаційний код: 13814885; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрія, буд. 10) про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не призначення ОСОБА_1 з 20 квітня 2022 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 20 квітня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму судових витрат у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Повне рішення суду складено 10 червня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков