Справа № 346/1604/24
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1604/24
Провадження № 2-а/346/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 20.03.2024 року серії ЕНА №1703144 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В даній постанові вказано, що 20.03.2024 року о 14:12 год. на автодорозі Н-10 в с. Старі Кривотули Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz E250», номерний знак « НОМЕР_1 », проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач вказує, що 20.03.2024 року о 14:02 год. в с. Старі Кривотули він керував вказаним транспортним засобом і не зрозумілих для нього причин був зупинений працівником поліції, який повідомив, що він проїхав на жовтий заборонений сигнал світлофора. На пояснення, що він проїхав перехрестя і закінчував маневр повороту на зелений мигаючий сигнал, і його зупинка на перехресті на вказаний сигнал світлофору створила б аварійну ситуацію, працівник поліції не реагував. При складанні постанови інспектор поліції доказів його вини не надав, не підтверджується вона матеріалами фото та відео фіксації, ані показами свідків. Більше того, 27.03.2024 року він отримав засобами поштового зв`язку конверт з постановою, в якій зазначено, що до неї додаються відео з камер та реєстратора транспортного засобу, однак, вони відсутні, що свідчить про фальсифікацію вказаної постанови. Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився, 06.06.2024 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути в його відсутності ( а.с. 31).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. Причин неявки відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позовну заяву не подав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1703144 від 20.03.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В цій постанові вказано, що 20.03.2024 року о 14 год. 12 хв. ОСОБА_1 , на автодорозі Н-10 в с. Старі Кривотули Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz E250», номерний знак « НОМЕР_1 », проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

Відповідно до п. 8.7.3 "ґ" ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Як встановлено ч. 1, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУПАП. Разом з тим докази, які б підтверджували те, що 20.03.2024 року о 14:12 год. позивач, керуючи автомобілем, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, суду не надані. Відео з камери та відео з реєстратора ТЗ, які вказані у відповідній графі постанови " до протоколу додаються ", відповідачем не надано.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов"язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн., що стверджується відповідною квитанцією від 28.03.2024 року (а.с. 3), які відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведеного, та ст.ст. 245, 251, 252, 280, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 72-77, 139, ч.4 ст.229, ст.ст. 244-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1703144 від 20.03.2024 року, винесену командиром 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хомином Юрієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , уродженця с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, 76494, с. Микитинці, вул. Юності, 23, Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 07 червня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.