Справа № 420/12776/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
07 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
Ухвалою суду від 29.04.2024 року адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення строків звернення до суду, належним чином завірених копій письмових доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та доказів сплати судового збору, а також шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, або доказів, які підтверджують підстави для відстрочення сплати судового збору.
На виконання ухвали суду від 29.04.2024 року представником позивача надано заяву про усунення недоліків.
Так, представник позивача зазначив, що військова частина НОМЕР_1 являється структурним підрозділом Збройних Сил України, а Збройні Сили України відповідно до ст.3 ЗУ «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХП підпорядковується Міністерству Оборони України який є центральним органом виконавчої влади і військового і управління, то військова частина НОМЕР_1 є органом виконавчої влади, тобто виконує відповідні функції як орган держави. У зв`язку з тим, що відсутні кошти на сплату судових витрат, та враховуючи те, що військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацію (не прибутковою), фінансування здійснюється з державного бюджету та проводиться в установленому порядку, який потребує витрату певного часу, військовою частиною НОМЕР_1 05.01.2024 № 46 (додається) було подано до забезпечувального фінансового органу заявку на отримання коштів для сплати судового збору за подання позовної заяви. До теперішнього часу зазначені кошти на рахунок військової частини НОМЕР_1 не надходили.
Щодо поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви зазначаємо, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" із наступними змінами та доповненнями, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України було встановлено карантин. ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2020 року № 514 «Про підсумки службового розслідування по факту нестачі військового майна інженерної служби» тобто вже після набрання чинності Закону України від 18.06.2020 №731-IX. В момент проведення та після завершення службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 вживались заходи щодо розшуку Позивача, який самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та до теперішнього часу не повернувся. Військовою частиною НОМЕР_1 вчинялись дії, направлені на підготовку та подання позову: збір доказів, формування правової позиції і т.д. В період з 17.07.2020 року впроваджувалися жорсткі обмеження, пов`язані із COVID 19, які вплинули на строк підготовки та подання позову: з 22.07.2020 почала діяти постанова Кабінету міністрів України від 22 липня 2020 р. №641, в якій було зазначено, що залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19. В Одеському регіоні часто змінювався рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, що перешкоджало ефективній реалізації своїх прав, оскільки не допускало можливість працювати в нормальних умовах, взаємодіяти з відповідальними людьми для підготовки та подання позову, а також вчиняти інші дії. Відповідно до Постанови КМУ № 651 від 27.06.2023р. з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
З урахуванням зазначеного та викладених позивачем обставин, тримісячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився у грудні 2020 року. Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним позовом 24.04.2024, тобто позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.
Аналогічні висновки щодо застосування 3-місячного строку звернення до суду у справах щодо стягнення майнової шкоди викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року по справі № 420/4099/20.
Що стосується посилання позивача на запровадження адаптивного карантину, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 року на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
В подальшому в зазначену постанову Кабінету міністрів України неодноразово вносились зміни.
Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 383 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" постановлено внести до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації (Офіційний вісник України, 2020 р., № 35, ст. 1163; 2023 р., № 2, ст. 130) і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 1, ст. 14; 2023 р., № 2, ст. 130), зміни, а саме у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 слово квітня замінити словом червня. Таким чином, карантин на всій території України продовжено до 30 червня 2023 року.
Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Таким чином, строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України та під час дії пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поновленню лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) вказані причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
При цьому, граматичне тлумачення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника "і" вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.
Таким чином, виходячи з наведених законодавчих приписів сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, які свідчать про неможливість звернення, а також не доведено, що вчинення відповідної процесуальної дії зумовлений саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
За таких обставин, суд вважає, що вказані позивачем обставини не можуть бути підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення такого строку, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
При цьому, суд повторно вказує, що позивачем пропущений 3-річний строк, протягом якого особа взагалі може бути притягнута до матеріальної відповідальності.
Також, позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості звернення до суду з моменту видання наказу від 25.09.2020 р. до введення на території України воєнного стану (24.02.2022 року), що складає вже більше 2х років.
Оскільки інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, остатнім суду не надано, то суддя приходить до висновку, що причини наведені у заяві від 09.05.2024 про поновлення строку звернення до суду не є поважними.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Таким чином, недоліки позовної заяви викладені в ухвалі суду від 29.04.2023 року про залишення адміністративного позову без руху позивачем не усунуто.
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, вона повертається позивачу.
Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.
Керуючись ст.122, 160, 169 КАС України суд
Визнати неповажними причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку звернення до суду з даним позовом.
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293-295 КАС України.

Суддя/підпис П.П.Марин