Справа № 320/28848/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Банк Камбіо» в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 28.12.2022, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжним Є.Д., в порядку примусового виконання виконавчого документу - постанови №62591660, виданої 16.07.2020 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- зобов?язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості стосовно боржника - Уповноваженої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_1 , адреса: вул. Драгомирова/ Підвисоцького, 10/10, код ЄДРПОУ боржника 26549700, які внесені на підставі виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 28.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що встановивши факт пропуску встановленого законом тримісячного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, прийняття Національним банком України рішення від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника, у державного виконавця не було правових підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, позаяк існували обставини для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пунктів 2, 4, 11 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватним акціонерним товариством «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційну скаргу, у якій зазначається, що судом допущено неповне з`ясування обставин справи, що потягло прийняття необґрунтованого рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування всіх фактичних обставин у справі.

Апелянт наголошує, що відповідачем при прийнятті спірної постанови порушено положення частини першої статті 4 Закону №1404-VIII, адже Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника - постанова Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку».

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.12.2022 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання постанови №62591660, виданої 16.07.2020 Шевченківським ВДВС у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» витрат у розмірі 195,30 грн.

Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначено - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», адреса: м. Київ, вул. Драгомирова/Підвисоцького 10/10, .

Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся з позовом до суду про визнання її протиправною та скасування.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що боржником у названому виконавчому провадженні є саме Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», тобто посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (фізична особа), яка уповноважена здійснювати процедуру управління з ліквідації юридичної особи ПАТ «Банк Камбіо», а не юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо». Таким чином, той факт, що Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», у цьому випадку не є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі- Закон №1404-VIII, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 5 частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Згідно частини першої статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною першою статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень частини другої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Наведене в сукупності свідчить про те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, на стадії вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження державний виконавець перевіряє виконавчий документ на відповідність його вимогам, визначеним частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII.

Пунктами 4, 11 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися.

Підстави для закінчення виконавчого провадження наведені у статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Перелік вказаних підстав для закінчення виконавчого провадження є вичерпним. При цьому, кожна з таких обставин є самостійною та достатньою підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини другої статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що у державного виконавця відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження з огляду на відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», від імені якого виступає Уповноважена особа, зазначена як боржник у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 28.12.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що боржником за вказаним виконавчим документом є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо».

Також, апелянт вказує, що зазначення у виконавчому документі боржником Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_1 при наявності у виконавчому документі найменування та коду ЄДРПОУ неплатоспроможного банку не змінює суті самого виконавчого документа, який стосується юридичної особи та є цілком коректним, оскільки, на виконання частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України, Уповноважена особа Фонду виступає від імені та в інтересах цього неплатоспроможного банку.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними доводами апелянта, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, уповноважена особа в певних випадках діє від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник.

Як вбачається з наданої позивачем до позовної заяви Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» є ОСОБА_2 (Директор-розпорядник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб).

Оскільки, боржником за виконавчим документом є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», а не ПАТ «Банк Камбіо», у державного виконавця були наявні законні підстави для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 відповідно до вимог статей 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 є постанова №62591660 від 16.07.2020, видана Шевченківським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення витрат у розмірі 195, 30 грн.

В силу приписів Закону № 1404-VIII, постанова Шевченківського ВДВС від 28.12.2022 № НОМЕР_1 про стягнення витрат у розмірі 195,30 грн з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_1 є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню.

При цьому, колегія суддів враховує, що «банк» та «уповноважена особа Фонду» є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження, як одна особа.

Вказане свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування спірної постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2022 ВП НОМЕР_1.

Посилання апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 640/20486/21 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 у справі № 909/1506/18 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані судові рішення, відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, не є джерелом права, що застосовуються судом при вирішенні справ та, виходячи з норм частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України його висновки не є обов`язковими для врахування.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі №320/28848/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О. Грибан

Л.О. Костюк