Справа № 285/2313/24
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2313/24

провадження у справі № 2-а/0285/69/24

04 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

25.04.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 18255 за справою про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, так як з 2014 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і в період часу з 06.10.2023 по 23.01.2024 перебував в пункті постійної дислокації, у відрядження не відбував. Підпис в оскаржуваній постанові від його імені зроблений іншою особою.

29.04.2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату судового розгляду, визначено резервну дату судового засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій.

Представник відповідача до суду відзиву на позовну заяву не подав.

У судовому засіданні учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог КАС України. У змісті позовних вимог позивач просив праву розглянути у його відсутності.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що 06.10.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 18255 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн 00 коп.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 06.10.2023 року о 12 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де встановлено, що останній не зявився по досягненню 27 річного віку для отримання військово-облікового документу та постановки на облік військовозобов`язаного, чим порушив ч. 1 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (а.с.20).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд враховує наступне.

Згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон №2232-XII, ст.1 якого, окрім іншого, включає дотримання правил військового обліку.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Відповідно до ст.210 КупАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до Закону №2232-ХII України призовники приписані до призовних дільниць; військовослужбовці проходять військову службу; військовозобов`язані перебувають у запасі; резервісти добровільно проходять службу в резерві й призначені для комплектування військових частин у мирний і воєнний час.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 (далі по тексту Порядок №1487).

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Згідно із абз.3) п.1 Додатку 2 до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 останні, окрім іншого, повинні: не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є військовослужбовцем та на момент складання відносно нього постанови № 18255 він проходить військову службу з 04.07.2014 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про проходження служби № 1/734 від 24.04.2024 року, копією його посвідчення офіцера від 25.10.2021 року та довідкою в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2024 року № 1/735, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Суд зазначає, що докази і доказування один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.

Всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на положення ст.77 КАС України, відповідач у цій справі не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення. Надані ним копії журналу обліку військовозобов`язаних, заяви, анкета, картка і довідка медичного огляду ОСОБА_1 свідчать про те, що заповнювала їх і проходила огляд інша особа, а не позивач, що підтверджується долученими до відзиву її фотокартками, зробленими працівниками РТЦК.

Враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил військового обліку, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд скасовує постанову № 18255 за справою про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн, та закриває справу про адміністративне правопорушення, таким чином позов задовольняє.

Щодо судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір.

Відтак, у силу ч. 1 ст. 139 КАС, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений у справі судовий збір.

Керуючись ст.ст. 71, 139, 158 -163, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 22, 122 ч. 2, 251, 293 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати Постанову № 18255 за справою про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 615 грн 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 ( місцезнаходження - АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Дата складення повного рішення 04.06.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська