Справа № 120/15318/21-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

справа № 120/15318/21-а

адміністративне провадження № К/990/19436/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №120/15318/21-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФруТек" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та додатковим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2022, залишеними без змін постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2022 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 №б/н, прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за 2017 рік на суму 4 753 029 грн та накладено штрафні санкції в розмірі 1 188 257 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 №б/н, прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток за 2017 рік на суму 4 730 133 грн та накладено штрафні санкції в розмірі 1 182 533 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 №б/н, прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток з доходів нерезидента під час виплати доходу у вигляді роялті нерезидентам за 2017, 2018, 2019, 2020 роки на загальну суму 368 150,62 грн, в частині:

- п.103.2, п.п.103.4 ст.103, п.141.4 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік в сумі 197 261,05 грн. (дохід у вигляді роялті виплачено нерезиденту - «MEIOSIS LIMITED», Сполучене Королівство);

- п.п.103.2, п.п.103.4 ст.103, п.141.4 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2017 рік в сумі 7681,05 грн (дохід у вигляді роялті виплачено нерезиденту «Edward Vinson Limited», Сполучене Королівство);

- п.п.103.2, п.п.103.4 ст.103, п. 141.4 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2017 рік, 2018 рік в сумі 53 901,60 грн (дохід у вигляді роялті виплачено нерезиденту «James Hutton Limited», Сполучене Королівство);

- п.п.103.2, п.п.103.4 ст.103, п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2017 рік в сумі 20 117,40 грн (дохід у вигляді роялті виплачено нерезиденту «NEW FRUITS S.A.S», Італія).Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

- п.103.2, п.п.103.4 ст.103, п.141.4 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок з доходів нерезидента за 2017 рік в сумі 6272,85 грн. (дохід у вигляді роялті виплачено нерезиденту - «PROMO-FRUIT AG», Швейцарія).

Постановою Верховного Суду від 09.11.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задоволено частково. Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2022 скасовано. Справу № 120/15318/21-а передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 апеляційні скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.07.2022 без змін.

20.04.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №120/15318/21-а, в якій скарник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні позову.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до зазначеного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник чітко не вказав, яку норму права суд апеляційної інстанції застосував неправильно, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду (в контексті предмета спору у цій справі).

Крім того, скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

На обґрунтування визначеної підстави скаржник виклав обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, з абстрактним зазначенням, що рішення судами попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Отже, касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначеної підстави для касаційного оскарження.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі №120/15318/21-а повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяВ.П. Юрченко