Справа № 120/6909/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 червня 2024 р. Справа № 120/6909/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

27.05.2024 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року та 01.01.2024 року;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18) за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року, 01.01.2024 року та відповідного тарифного коефіцієнту з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразових виплат: грошової допомоги на оздоровлення за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року; одноразової грошової допомоги за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 року №460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року та 01.01.2024 року та відповідного тарифного коефіцієнту;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразові виплати: грошову допомогу на оздоровлення за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року, одноразову грошову допомогу при звільненні за період з 18.07.2023 року по 26.02.2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 року №460 за 14 місяців із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року та 01.01.2024 року та відповідного тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18) за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та відповідного тарифного коефіцієнту з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразових виплат: грошової допомоги на оздоровлення за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року, одноразової грошової допомоги за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 року №460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року та відповідного тарифного коефіцієнту;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразові виплати: грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року, одноразову грошову допомогу при звільненні за період з 04.03.2022 року по 17.07.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 року №460 за 14 місяців із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та відповідного тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів.

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи не має інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Водночас, частиною 1 статті 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору (в даному випадку декількох окремих спорів) по суті.

Суд зазначає, що фактично, звернувшись до суду з позовом у вищевказаній редакцій, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з різними відповідачами, незважаючи на те, що підстави та періоди виникнення спірних відносин, є різними.

Крім цього, частина 2 статті 172 КАС України визначає, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

З аналізу вказаної норми процесуального закону слідує, що об`єднання справ в одне провадження це по-перше є прерогативою суду, по-друге це право, а не обов`язок суду, по-третє відбувається за клопотанням учасника справи або за ініціативи суду.

Враховуючи ту обставину, що представником позивача клопотання про об`єднання в одне провадження позову до різних відповідачів, з різних підстав виникнення позовних вимог не заявлено, в той час, як суд самостійно не вбачає таких підстав, натомість, на переконання суду, таке об`єднання може призвести до сповільнення та ускладнення вирішення справи, підстави для застосування положень статті 172 КАС Украйни в даному випадку відсутні.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що інститут повернення позовної заяви позивачу передбачений для усунення недоліків позовної заяви і таке повернення не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом після усунення недоліків

З огляду на викладене подану до суду позовну заяву належить повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст. 55, 57, 59, 169, 172, 248, 256 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович