Справа № 149/1585/24
Суддя: Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1585/24
Провадження №2-а/149/28/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Гончарук-Аліфанової О.Ю.,

при секретарі Зоріній О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Виноградського Антона Павловича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Виноградський А. П. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою ББА 333722 від 02 квітня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП, за те, що 02 квітня 2024 року о 10:04 год. в с. Великий Митник позивач керувала мопедом "Honda Tact", д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування, без мотошолома та без поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1, 2.4, 2.3 ПДР України. Представник позивача вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, наявність складу адміністративних правопорушень не підтверджується належними та допустимими доказами,а також тим, що грубо порушено права позивача. Зокрема, позивач має ІІІ групу інвалідності з дитинства з діагнозом глухоніма, а сурдоперекладач при розгляді справи залучений не був, відтак їй не було роз`яснено суть правопорушення, її права та обов`язки, вона була позбавлена можливості надати пояснення та зрозуміти суть обвинувачення. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень було відео, яке під час розгляду справи не переглядалось, позивача з ним не ознайомили. Крім того, при винесенні постанови позивачу не надано можливість скористатись допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права, чим було порушено ст. 59 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП. Враховуючи викладене представник позивача просив постанову ББА 333722 від 02 квітня 2024 року скасувати.

При цьому, представник позивача просив поновити строк для оскарження постанови, оскільки працівники поліції не повідомляли позивача про дату та час розгляду справи, не надавали примірник постанови для підпису, а направили її звичайним листом на поштову адресу, відміну від місця реєстрації позивача, яку вона отримала 03 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволені позову просив відмовити, зважаючи на наступне. Так, 02 квітня 2024 року інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб "Honda", н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , через порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом без мотошолома. У ОСОБА_1 також виявився відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та право керування таким транспортним засобом. В подальшому відносно останньої було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ББА 333722 від 02 квітня 2024 року. Стягнення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП було накладено у межах наданих поліцейському повноважень, під час виконання службових обов`язків та у відповідності до вимог чинного законодавства України. Твердження позивача про те, що їй не було відомо про винесення оскаржуваної постанови не відповідає дійсності, оскільки із відеозапису долученого до протоколу чітко вбачається, що працівники поліції повідомили позивача про складання відносно неї постанови. Позивач неодноразово повторювала працівникам поліції про те, що вона завжди так їздить і її жодного разу не зупиняли, щодо потреби допомоги сурдоперекладача не зазначала. Вчинення позивачем інкримінованих їй правопорушень також підтверджується постановою та матеріалами відеозапису, здійсненого на портативну бодікамеру поліцейського.

Суд приходить до висновку про поновлення строку звернення позивача до суду із даним позовом, оскільки, як вбачається з оскаржуваної постанови ББА 333722 від 02 квітня 2024 року, її копії ОСОБА_1 не отримувала, про що свідчить відсутність її підпису у вказаній постанові, а отримала вона її лише 03 травня 2024 року по пошті, а відповідно існували об`єктивні причини, які перешкоджали їй своєчасно звернутись до суду за захистом порушених прав.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи встановлено, що 02 квітня 2024 року інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Сторожуком Ярославом Васильовичем було винесено постанову ББА 333722 від 02 квітня 2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП та, з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень. Відповідно до постанови, 02 квітня 2024 року о 10:04 год. в с. Великий Митник ОСОБА_1 керувала мопедом "Honda Tact", д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування, без мотошолома та без поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1, 2.4, 2.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 2.1 а, ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3 г ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно з п. 2.4 а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частинами 1 та 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, у тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед іншого передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із матеріалів відеозапису, доданих до відзиву, вбачається, що працівниками поліції було зупинено мопед, водій якого рухалась без шолому. При з`ясування чому водій керує без мотошолому, ОСОБА_1 повідомила що їде помаленьку та її раніше не зупиняли, оскільки її всі знають. На вимогу працівникам поліції надати посвідчення водія та поліс страхування цивільно-правової відповідальності , ОСОБА_1 повідомила, що до даного транспортного засобу посвідчення водія та поліс не потрібні, при цьому вказала, що через їх молодий вік вони не компетентні. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вона вчинила три адміністративні правопорушення, роз`яснили, які саме (2:14 0000000_02100415_0001), а також роз`яснили права, передбачені ст. 268 КУпАП (2:47 0000000_02100415_0001). Від підпису протоколу та ознайомлення з ним категорично відмовилась. При цьому позивачка не висловлювала прохань щодо отримання юридичної допомоги, не зазначала про необхідність залучення сурдоперекладача або взагалі наявність у неї проблем зі слухом. З відеозапису вбачається, що позивачка вільно висловлювалась щодо обставин її зупинки, відповідала на запитання, діяла відповідно до вимог поліцейських (надала технічний паспорт, відповідала щодо наявності прав, страхового полісу) складнощів у спілкуванні позивача з поліцією, викликаних саме станом здоров`я позивача на відео не спостерігається.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 не було зрозуміло суті обвинувачення, не роз`яснено її прав передбачених ст. 268 КУпАП повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом, із якого слідує що працівниками поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 , остання чула працівників поліції, відповідала на їх запитання, розуміла чому саме її зупинили, прохань про залучення сурдоперекладача чи скарг на те, що вона не чує не висловлювала.

В частині посилань представника позивача на неможливість скористатися позивачем правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема юридичною допомогою, суд зазначає, що, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку, чим позивач і скористався.

Враховуючи викладене, процесуальних порушень під час складення оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Щодо твердження позивача про те, що мопедом дозволяється керувати без посвідчення водія, суд зазначає наступне.

Відповідно до ПДР України, мопед це - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно із Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, мопедами, моторолерами та інші двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється керувати за наявності посвідчення водія категорії А1.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що дії інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капрала поліції Сторожука Ярослава Васильовича, щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 є правомірними, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 7, 126, 245, 251, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 8-10, 241-246, 286 КАС України, ПДР України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову представника ОСОБА_1 адвоката Виноградського Антона Павловича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Суддя:/підпис/

З оригіналом вірно: