Справа № 734/2214/24
Суддя: Домашенко Ю. М.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/32/24 Справа № 734/2214/24
Ухвала

іменем України

06 червня 2024 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

28.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 , у якому просить скасувати постанову серія ЕНА № 211430 від 10.05.2024, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Крім того, позивач просить поновити строк на оскарження вказаної постанови мотивуючи це тим, що постанову йому одразу вручено не було, оскільки він, не погоджуючись із обвинуваченням, не маючи юридичної освіти, не знаючи своїх прав, її не підписав. Однак, коли 22.05.2024 в додаток «Дія» надійшло повідомлення про складений документ, звернувся до правоохоронного органу, отримав копію постанови та ознайомився з її змістом. У зв`язку з цим, не мав можливості вчасно звернутися до суду для оскарження дій працівників поліції, з якими не згоден.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження та поновлення строку на оскарження постанови по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з наступного.

За змістом статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 10.05.2024, а позовна заява подана до суду лише 28.05.2024, тобто з пропуском строку встановленого законом для оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення.

Як зазначено позивачем, йому не було одразу вручено зазначену постанову, оскільки він відмовився її підписувати. Копію постанови він отримав 22.04.2024 у відділенні поліції.

Слід наголосити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Однак таких обставин судом у даній справі не встановлено. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2019 у справі № 819/859/16, у якій, зокрема, суд зазначив про те, що пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, ОСОБА_1 відмовившись від підпису та отримання оскаржуваної постанови, свідомо не скористався своїм правом. Більше того, достеменно знаючи про існування оскаржуваної постанови, питання про її отримання ініціював лише 28.05.2024, тобто вже після спливу строку на оскарження постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені у позові підстави для поновлення строку не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає позовну заяву, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на звернення до суду.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведені обставини, які свідчать про те, що у нього виникли об`єктивні непереборні перешкоди у подачі позовної заяви у встановлений законодавством строк. Належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку матеріали позовної справи не містять, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву необхідно залишити без руху надавши можливість позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 161 КАС України.

Так, відповідно до ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п. 2, 5 ст. 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, яким є Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.

Водночас, адміністративний позов заявлено до Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та ОСОБА_2 , тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

Керуючись ст. 121, 123, 169 КАС України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого він має вказати інші причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та зазначити належного відповідача.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала у частині відмови у поновленні пропущеного строку може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Ю.М. Домашенко