Справа № 420/488/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/488/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

(1). Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту;

(2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту;

(3) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

(4) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань;

(5) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової допомогу на оздоровлення за 2022 - 2023 роки;

(6) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 - 2023 роки;

(7) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні;

(8) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні;

(9) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу;

(10) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу;

(11) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року;

(12) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року;

(13) Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

(14) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати та надбавки за особливості проходження служби.

11.03.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що щодо одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту: позивачем до рапорту так і до позовної заяви долучено наказ від 20.08.2021 року № 91-РС про укладення контракту на три роки позивачем з відповідачем; вказаний наказ був відомий відповідачу, оскільки службу позивач проходив виключно у військовій частині НОМЕР_1 до моменту звільнення. Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань: відповідачем підтверджено, що ним здійснено виплати позивачу виключно грошове забезпечення за липень 2023 року та компенсація за невикористану основну відпустку. Виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідач не здійснив, що підтверджуються банківською випискою по банківському рахунку позивача та відповіддю відповідача. Щодо грошової допомоги на оздоровлення: наказ є підставою для нарахування грошової допомоги, одна не може слугувати доказом нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік. Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні: позивач не мав обов`язку подавати рапорт на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки жодний нормативно-правовий акт такої вимоги не містить; більш того, нарахування та виплата вказаної грошової допомоги належить до компетенції Відповідача та є його прямим обов`язком. Щодо виплат щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби та надбавки за особливості проходження військової служби: наказ командира частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 №186 є лише правовою підставою нарахування, вказаний наказ не може слугувати доказом нарахування та тим більше виплат позивачу зазначеної премії та надбавки. Протилежного, щодо факту нарахування та виплати (платіжне доручення, банківські квитанції тощо) відповідачем не доведено. Як вбачається з відповідей, які долучені до матеріалів справи відповідачем підтверджено, що ним здійснено виплати позивачу виключно грошове забезпечення за липень 2023 року та компенсація за невикористану основну відпустку. Виплату надбавки за особливості проходження служби 87,8% посадового окладу відповідач не здійснив, що підтверджуються банківською випискою по банківському рахунку позивача та відповіддю відповідача. Щодо компенсації за неотримане речове майно: відповідачем не спростовано у відзиві не нарахування та невиплату позивачу компенсації за неотримане речове майно.

(б) Позиція Відповідача

04.03.2024 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідачем зазначено, що позивачем під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 та на момент звільнення не подавались відповідні рапорти на отримання спірних виплат. На момент виникнення спірних правовідносин позивач не мав права на виплату матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення. При відпрацюванні відзиву на позовну заяву позивача від начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера було отримано довідку, зі змісту якої було встановлено, що грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена позивачу 27.05.2022 року у сумі 12440,48 на його картковий рахунок, відкритий в УкрСиббанку. Також, відповідачем зазначено, що позивач отримає або вже отримав на момент відпрацювання відзиву грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 25460,93 грн. Виплата щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби 87,8% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року була виплачена позивачу, з урахуванням всіх складових.

Відповідач зазначає, що командування військової частини НОМЕР_1 діяло відповідно до вимог чинного законодавства позивач на момент звільнення з військової служби отримав всі належні йому грошові кошти і тому бездіяльність не є протиправною, як це зазначає позивач.

ІІІ Процедура та рух справи

Ухвалою суду від 09.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

05.02.2024 року ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 20 серпня 2021 року по 03.7.2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 № 186 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 червня 2023 року № 134- РС у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказано вважати таким, що 03 липня 2023 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 липня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення через військову частину НОМЕР_1 за морською нормою № 3 (сніданок) з 04 липня 2023 року. Видати відповідні атестати

Вислуга років станом на 03 липня 2023 року становить: календарна 03 роки 04 місяці, пільгова 00 років 00 місяців, загальна 03 років 04 місяці.

Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року.

Щорічна основна відпустка за 2021 рік не використана.

Щорічна основна відпустка за 2022 рік не використана в кількості 30 (тридцять) діб.

Щорічна основна відпустка за 2023 рік не використана в кількості 15 (п`ятнадцять) діб.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 4 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за 30 (тридцять) діб не використаної щорічної відпустки за 2022 рік.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 4 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за 15 (п`ятнадцять) діб не використаної щорічної відпустки за 2023 рік.

Відповідно до пункту 23.2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік не отримав.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 05 лютого 2018 року № 45, підйомну допомогу при переміщені до нового місця служби не отримав.

Відповідно до пункту 22.1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту не отримав.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не отримав.

Постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався, на квартирному обліку не перебуває.

Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 червня 2023 року № 134-РС, рапорт позивача, обхідний лист.

Листом від 18.08.2023 року Військова частина НОМЕР_1 на звернення позивача повідомила, зокрема, що виплата за невикористані дні відпустки була здійснена на карточний рахунок позивача, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань здійснюється за поданим рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира із зазначенням у ньому розміру допомоги. У разі невиплати відповідних коштів позивач може звернутися до військової частини НОМЕР_1 направивши відповідну письмову заяву.

Листом від 20 листопада 2023 року Військова частина НОМЕР_1 на звернення позивача повідомила, зокрема, що виплата належних позивачу грошових коштів була здійснена 28.07.2023 року у сумі 40 655,36 грн., а саме: 2 463,96 грн. - грошове забезпечення за липень 2023 року; 38 191,40 грн. - компенсація за невикористану основну відпустку. Відповідно до вимогу НМОУ № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 року виплата грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги здійснюється на підставі рапорту військовослужбовця. Відповідно до п.4 ПКМУ № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки. Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за нестримане речове майно» від 16.03.2016 року грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини. Враховуючи, що заяву (рапорт) на відповідну виплату позивачем до стройової частини не було подано, підстав для проведення даної виплати у посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не було.

12.12.2023 року позивач звернувся з рапортами до командира військової частини НОМЕР_1 , в яких просив нарахувати та виплатити підйомну допомогу у розмірі грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 та 2023 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту.

Вищезазначені рапорти направлено на адресу відповідача поштою, про що свідчать відповідні фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта» та описи вкладення до рекомендованих листів.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.02.2024 № 46 внесено зміно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 липня 2023 року № 186 пункт 32, викласти у наступній редакції: «Відповідно до пункту 23.2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік виплатити у розмірі 25460,93 грн.».

Відповідно до довідки начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена позивачу 27.05.2022 року у сумі 12440,48 грн. на його картковий рахунок, відкритий в УкрСиббанку.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача, суд виходить з наступного.

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Основним Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Зі змісту пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вбачається, що дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктами 1, 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, суд зазначає таке.

Одноразова грошова допомога за підписання першого контракту є різновидом одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У підпункті 8 пункту 6 Постанови № 704 Кабінет Міністрів України постановив: виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Відтак, Постановою № 704 встановлено дві обов`язкових умови для отримання одноразової грошової допомоги: підписання контракту після того, як норма набрала чинності; підписання контракту вперше.

Зазначений у Постанові № 704 перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Розділ ХХІІ Порядку № 260 регулює зокрема порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту.

Згідно з пунктом 1 розділу ХХІІ Порядку № 260, одноразова грошова допомога військовослужбовцям після укладення ними першого контракту виплачується: особам, які приймаються на посади рядового складу строком на 3 роки; особам, які приймаються на посади сержантського і старшинського складу строком від 3 до 5 років; особам, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком від 1 до 5 років; особам, які підписали контракт строком на 5 років, із числа військовослужбовців, призначених на посади осіб сержантського і старшинського складу, осіб офіцерського складу після закінчення вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (підготовка яких здійснюється за державним замовленням), за умови вступу до виконання обов`язків за цими посадами.

Пунктом 3 розділу ХХІІ Порядку № 260 визначено, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира. При цьому військовослужбовцям, що уклали перший контракт про проходження військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, військових коледжах або навчальних частинах (центрах), одноразова грошова допомога виплачується після закінчення навчання у цих навчальних закладах у військових частинах, до яких їх призначено для подальшого проходження військової служби.

Таким чином, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, укладеним особою строком не меншим, ніж зазначено в пункті 1 розділу ХХІІ Порядку № 260, та за відсутності підстав для відмови у її виплаті, визначених у пункті 4 розділу ХХІІ Порядку № 260.

Згідно пункту 4 розділу ХХІІ Порядку № 260, одноразова грошова допомога не виплачується: особам рядового складу, які в період проходження військової служби за контрактом уклали контракт про проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу; особам сержантського та старшинського складу, яких у період проходження військової служби за контрактом прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу; особам офіцерського складу, які в період проходження кадрової військової служби в добровільному порядку виявили бажання проходити військову службу за контрактом; у разі продовження військової служби за новим контрактом; у разі повторного прийняття на військову службу за контрактом осіб, звільнених з військової служби за контрактом; у разі підписання контракту для проходження військової служби у Збройних Силах України особами, звільненими з військової служби за контрактом, з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також зі служби в правоохоронних органах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.08.2021 № 91-РС позивач уклав контракт про проходження громадянами України строком на 3 роки та прийнятий на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2021 року № 178 позивача з 20.08.2021 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення і вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач звернувся із рапортом від 12.12.2023 року до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив виплатити одноразову грошову допомогу за укладення першого контракту, яку останньому виплачено не було.

Однак, рапорт позивача відповідачем не був розглянутий.

Доказів про розгляд поданого рапорту у відповідності до вимог чинного законодавства на час ухвалення рішення в даній справі судом відповідачем не надано.

Крім того, як вбачається зі змісту витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 № 186, відповідачем зазначено, що одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту не отримав.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що відповідач безпідставно ухилився від розгляду рапорту позивача, чим допустив протиправну бездіяльність саме в частині розгляду рапорту позивача про виплату такої грошової допомоги.

Щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 розділу ХХІV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 7 розділу ХХІV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до п. 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Враховуючи вищезазначене слідує, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

Крім того, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, при цьому, згідно ч. 4 ст. 9 вказаного закону, Міністру оборони України надано повноваження щодо визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою № 704 та Порядком № 260 встановлено лише граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення; право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.

Отже, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.

Як слідує з матеріалів справи, позивачеві матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не виплачувалась.

01.02.2023 року Міністром оборони України прийнято окреме доручення №2683/з, відповідно до п. 6 якого матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України.

Суд зазначає, що станом на день виключення позивача зі списків особового складу частини (03.07.2023 року) та всіх видів забезпечення підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розмір були визначені лише окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/з. Вказаним дорученням передбачено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення виключно за наявності підстав, передбачених у пункті 6 вказаного Доручення.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься постанова ВЛК, згідно з якою про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва позивачу визначено: Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад з тривожно-депресивним станом та суїцидальними тенденція ми, фармакорезистентний. Захворювання. так, пов`язане з проходженням військової служби. Постановою ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо позивачу визначено: на підставі статті 17-а, графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Потребує переведення до психіатричної лікарні за місцем проживання.

З урахуванням вищенаведеного, позивачем має право на надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік.

Отже, позиція відповідача з наведеного питання не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, позивач звернувся із рапортом від 12.12.2023 року до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових, яку останньому виплачено не було.

Однак, рапорт позивача відповідачем не був розглянутий.

Доказів про розгляд поданого рапорту у відповідності до вимог чинного законодавства на час ухвалення рішення в даній справі судом відповідачем не надано.

Крім того, як вбачається зі змісту витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 № 186, відповідачем зазначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не отримав.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що відповідач безпідставно ухилився від розгляду рапорту позивача, чим допустив протиправну бездіяльність саме в частині розгляду рапорту позивача про виплату такої грошової допомоги.

Щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ХХIIІ Порядку № 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Наказом Міністерства оборони № 180 від 01.06.2020 пункт 2 розділу XXIII Порядку № 260 доповнено новим абзацом, згідно з яким військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Згідно з пунктом 6 розділу ХХIIІ Порядку № 260, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік була виплачена позивачу 27.05.2022 року у сумі 12440,48 грн. на його картковий рахунок, відкритий в УкрСиббанку.

Жодних доказів на спростування зазначених обставин позивачем не наведено та суду не надано.

Отже, позиція позивача з наведеного питання не відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відповідач надає витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.02.2024 № 46, яким внесено зміно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 липня 2023 року № 186 пункт 32, викласти у наступній редакції: «Відповідно до пункту 23.2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік виплатити у розмірі 25460,93 грн.».

Разом з тим, зазначений доказ є доказом нарахування, жодних доказів на підтвердження виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відповідачем не надано.

Щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає таке.

Положеннями п.1 розділу XXXII Порядку № 260 закріплено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) здійснюється виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із абц. 2 пп. 1 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби за станом здоров`я.

Суд звертає увагу, що правова норма не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

На підставі системного аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що поняття календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається зі змісту витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 № 186 позивача звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 червня 2023 року № 134- РС у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту два частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до пп. «б» (за станом здоров`я) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час дії воєнного стану за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Отже, враховуюче те, що позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я, останній має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно, позиція відповідача щодо наведеного питання є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Щодо нарахування та виплати щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року, суд зазначає таке.

Відповідно до Порядку № 260 визначено пунктом 4, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: - посадовий оклад; - оклад за військовим званням; - надбавку за вислугу років; - підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; - надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; - доплати за науковий ступінь та за вчене звання; - премію; - морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; - одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; - інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Суд зауважує, що відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2023 № 186 позивачу вказано виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 624% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 03 липня 2023 року.

Листом від 20 листопада 2023 року Військова частина НОМЕР_1 на звернення позивача повідомила, зокрема, що виплата належних позивачу грошових коштів була здійснена 28.07.2023 року у сумі 40 655,36 грн., а саме:

2 463,96 грн. - грошове забезпечення за липень 2023 року;

38 191,40 грн. - компенсація за невикористану основну відпустку.

Докази виплати зазначених коштів підтверджуються банківською випискою рахунку позивача.

Отже, з урахуванням того, що зазначені спірні виплати входять до грошового забезпечення та стосуються саме періоду з 01 по 03 липня 2023 року, суд вважає, що позивачем зроблено передчасний висновок про невиплату йому вищевказаних сум грошового забезпечення.

Відтак, позиція позивача з наведеного питання є помилковою та не відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закон № 2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року (далі Порядок № 178).

Згідно п. 3, 4 Порядку № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відтак, позивач має право на отримання грошової компенсації усіх видів (найменування) речового майна, яке він повинен був отримати під час проходження військової служби.

Відповідно до п. 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби (пункт 3), за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Але належної довідки відповідачем надано не було.

За таких обставин, відповідач повинен виплатити позивачеві грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за час проходження служби.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення частково.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 139, 244-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту;

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту;

4.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

5.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

6.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

7.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

8.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні;

9.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні;

10.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

11.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Оксана БОЙКО