Справа № 520/19711/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2024 року

м. Київ

справа №520/19711/23

адміністративне провадження № К/990/18701/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Керімова Аліка Заміровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 55 від 20 червня 2023 року «Про результати службового розслідування» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог статей 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовця ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 55 від 20 червня 2023 року «Про результати службового розслідування» щодо позбавлення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 премії за червень 2023 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виплатити недоотримане грошове забезпечення за червень 2023 року в повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року позов задоволено частково. Скасовано пункт 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 55 від 20 червня 2023 року «Про результати службового розслідування». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року скасовано. Прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, представник позивача звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Предметом спору у цій справі є правомірність проведення службового розслідування та правомірність позбавлення військовослужбовця премії за червень 2023.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Харківським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Представник позивача зазначає, що розгляд цієї справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та захисту прав військовослужбовців, які потрапляють під провокацію злочинів з боку командування, а також протиправного притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає наступне.

Так, питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Такий визначений законодавцем підхід до роботи Верховного Суду (формування в окремих справах конкретних правових висновків, що є обов`язковим для всіх судів та суб`єктів владних повноважень) є особливо актуальним у світлі положень статті 125 Конституції України, згідно з якою адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

Водночас колегія суддів зауважує, що потреба у формуванні єдиної правозастосовчої практики виникає, передусім, у тих випадках, коли практики з певного питання немає взагалі і її потрібно сформувати, або відсутня єдність у вже сформованій практиці з певного питання і такі обставини необхідності формування висновку щодо застосування норми права належно обґрунтовані у касаційній скарзі з викладенням підходу до застосування такої норми права, яка не застосовувалася раніше Верховним Судом у подібних правовідносинах.

Скаржник зазначає, що ця справа зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики, проте у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними предметом спору та обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтуванні підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України адвокат зазначає, що:

«Справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для учасника справи ОСОБА_1 , адже це питання не стосується тільки порушення прав одного військовослужбовця, питання значно глобальніше і стосується фундаментального права кожної людини на життя і збереження людського здоров`я. В умовах воєнного стану посадовці військових частин мають занадто великі, майже нічим не обмежені повноваження, і якщо посадовець отримав такі повноваження - розпоряджатися людськими життями і долями, і зловживає своїм становищем, це приводить до страшних наслідків, а саме каліцтво і загибель людей та руйнування мотивації інших військовослужбовців служити та захищати свою Батьківщину».

Перевіривши викладені доводи та надавши їм оцінку, Суд зазначає, що скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для позивача, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а представник позивача обґрунтовує свої доводи саме на необхідність дослідження судом доказів та надання їм оцінки у сукупності з обставинами, які скалилася конкретно в цій справі, що зрештою не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Керімова Аліка Заміровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету, а у разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур
О.Р. Радишевська