Справа № 420/20056/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/20056/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 за позовом приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

У С Т А Н О В И В:

04.08.2023 приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000382/2 від 19.05.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2023/000792 від 19.05..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 адміністративний позов приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 30.10.2023 Одеською митницею вперше до суду апеляційної інстанції подано апеляційну скаргу 30.11.2023.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження установлено, що суб`єктом владних повноважень до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

З урахуванням чого, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2023 апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 залишено без руху.

Надано скаржнику строк для усунення недоліку поданої апеляційної скарги 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У зв`язку з не усуненням недоліків (не подання до суду доказів сплати судового збору), ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 повернуто скаржнику.

08.05.2024 Одеською митницею повторно подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023.

Також, до апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень додано платіжну інструкцію №798 від 01.05.2024 про сплату судового збору в сумі 4220грн. та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі №420/20056/23 вказані Одеською митницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 визнано неповажними.

У задоволенні клопотання Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року у справі №420/20056/23 - відмовлено.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 3220 грн. 80 коп., а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року у справі №420/20056/23 із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами.

31.05.2024 Одеською митницею до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. До такого звернення суб`єктом владних повноважень додано платіжну інструкцію №798 від 01.05.2024 про сплату судового збору в сумі 4220грн., яка уже наявна у матеріалах справи.

Мотивуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржник вказує, що за подання даної апеляційної скарги розмір судового збору становить 4220грн., адже у даному позові ТОВ «ГЕЛІОС ВАН» заявлено одну позовну вимогу. На думку митного органу, в ухвалі від 23.05.2024 неправильно здійснено розрахунок судового збору. Решта доводів досліджуваної заяви є ідентичними тим, які викладено в доданій до апеляційної скарги заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду.

Надаючи оцінку обґрунтуванням, наведеним скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.

При визначенні ціни позову у справах щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів слід враховувати положення Митного кодексу України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Статтею 50 Митного кодексу України визначено цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 Митного кодексу України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 Митного кодексу України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При цьому, на митні органи, з метою виконання та досягнення митних цілей, покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів. Якщо за наслідками такого контролю встановлено, що митна вартість визначена не правильно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Отже, лише визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962 сформулювала правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем у цій справі оскаржуються рішення про коригування митної вартості товарів № № UA500500/2023/000382/2 від 19.05.2023.

З огляду на винесене митницею оскаржуване у цій справі рішення позивачем, з метою випуску товару у вільний обіг, здійснив оплату фінансової гарантії у формі грошової застави у розмірі 23444грн. 71коп.

Враховуючи суму різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідно із митною вартістю, розрахованою декларантом та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, ціна позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір, в тому числі і за подання апеляційної скарги складає 23444грн. 71коп.

Також, предметом оскарження даної справи є картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/000792 від 19.05.2023.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 якого за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2684грн.

У цій справі позов заявлено юридичною особою у 2023 році, який, окрім вимоги майнового характеру (скасування рішень про коригування митної вартості), містив також вимогу немайнового характеру (скасування картки відмови в прийнятті митної декларації).

Отже, за звернення до суду першої інстанції з даною позовною заявою ТОВ «ГЕЛІОС ВАН» повинно було сплати судовий збір у загальному розмірі 6200 грн. 67 коп., з яких 3516 грн. 67 коп. за вимогу майнового характеру, 2684 грн. за вимогу немайнового характеру

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно із якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що апеляційну скаргу Одеською митницею подано в електронній формі, у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням наведеного, за подання до суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 Одеська митниця повинна сплатити судовий збір у загальному розмірі 7440грн. 80коп.

Водночас, колегією суддів з`ясовано, що при повторному зверненні до суду апеляційної інстанції з даною апеляційною скаргою митним органом сплачено судовий збір лише в сумі 4220грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №798 від 01.05.2024.

В контексті наведеного слід також зауважити, що аналогічний підхід із визначення розміру судового збору застосовано Верховним Судом, у тому числі, в ухвалах від 06.10.2022 у справі №520/26241/21, від 22.09.2022 у справі №420/9422/21, від 13.05.2024 у справі 380/6011/23, від 14.05.2024 у справі №280/7653/23 тощо.

Означене спростовує довід скаржника про те, що в ухвалі від 23.05.2024 про залишення апеляційної скарги без руху неправильно здійснено розрахунок суми судового збору, який Одеській митниці необхідно сплатити за подання до апеляційного адміністративного суду даної апеляційної скарги.

Решті доводів, з якими скаржник пов`язує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, П`ятим апеляційним адміністративним судом надано в ухвалі від 23.05.2024.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, за наслідками дослідження доводів Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що вони є необґрунтованими, оскільки звертаючись до суду апеляційної інстанції повторно суб`єктом владних повноважень апеляційну скаргу належним чином не оформлено, а саме не подано доказів сплати судового збору у повному обсязі.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, з метою надання скаржнику можливості ознайомитися зі змістом даного судового рішення та все ж таки виконати вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху щодо подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з підтверджуючими доказами та матеріалами, а також доказів на підтвердження сплати судового збору в повному обсязі, колегія суддів уважає за доцільне продовжити митному органу строку для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Керуючись ст.ст.18, 44, 129, 251, 118, 121, 295, 299 КАС України, апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Визнати вказані Одеською митницею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 неповажними.

У задоволенні заяви Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23 - відмовити.

Продовжити Одеській митниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №420/20056/23, на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із наведенням інших обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами, а також доказів на підтвердження сплати судового збору в повному обсязі, апеляційним судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко