Справа № 560/573/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

05 червня 2024 року

м. Київ

справа №560/573/23

адміністративне провадження № К/990/20492/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (колегія у складі суддів Сапальової Т.В., Ватаманюка Р.В., Капустинського М.М.)

у справі № 560/573/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФ України у Вінницькій області, відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20 вересня 2022 року №93 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи: з 10.09.1988 по 21.10.1991 в Рязанській єпархії; з 20.06.1988 по 20.08.1988 період навчання у Московській православній духовній академії, та перерахувати весь наявний у нього страховий стаж, вирішивши питання щодо призначення пенсії по інвалідності.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 31 травня 2023 року відмовив у задоволенні позову.

Надалі Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 квітня 2024 року, задовольнивши апеляційну скаргу позивача, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 31 травня 2023 року та прийняв нове рішення, яким зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 10.08.1988 по 21.10.1991 в Рязанській єпархії російської православної церви на посаді шофера та з 20.06.1988 по 20.08.1988 в Московській православній духовній академії на посаді сторожа; зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2022 року про призначення пенсії по інвалідності з урахуванням висновків суду у цій справі щодо страхового стажу ОСОБА_1

27 травня 2024 року ГУ ПФ України в Хмельницькій області подало до Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що судом апеляційної інстанції проігноровано обставину прийняття ГУ ПФ України у Вінницькій області рішення від 20 вересня 2022 року № 93, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності з причини відсутності в останнього необхідного страхового стажу роботи в обсязі 15 років; також апеляційний суд не врахував, що надані ОСОБА_1 до матеріалів справи документи (а саме довідка Рязанської єпархії російської православної церкви Московського патріархату в місті Рязань РФ від 16 серпня 2021 року вих. № 276, довідка Московської православної духовної академії від 29 вересня 1988 року вих. № 310) не містять як таких відомостей про сплату за вказані вище періоди роботи страхових внесків із заробітної плати позивача до пенсійного фонду РФ, а також те, що Московська православна духовна академія відноситься до закладів освіти, - а отже, за відсутності вказаних відомостей вважає відсутніми підстави для зарахування спірних періодів до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується відмова територіального органу Пенсійного фонду призначити пенсію на пільгових умовах.

Хмельницький окружний адміністративний суд в ухвалі від 12 січня 2023 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Верховний Суд зауважує, що оцінка «значного суспільного інтересу» до розгляду справи може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Для підтвердження ж фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Так, ГУ ПФ України у Хмельницькій області, посилаючись на наявність обставин, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, при цьому не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не визначає у касаційній скарзі проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інших норм матеріального та / або процесуального права.

Вказівок же на існування інших обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга не містить.

Таким чином, Суд не вбачає обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду (сформованої в тому числі у постановах від 27 березня 2018 у року справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 31 жовтня 2019 року у справах № 683/1814/16-а та № 235/7373/16) за змістом норм статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним засадам у сфері соціального захисту. Тому особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює.

Також в інших своїх постановах від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а, від 09 жовтня 2020 року у справі № 341/460/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що відсутність у пенсійного органу відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період, не є підставою для позбавлення позивача права на призначення та виплати пенсії, адже позивач у будь-якому разі не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а відсутність відомостей про їх сплату не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивачу періоду його роботи.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року з урахуванням наведених вище правових позицій касаційного суду, виходив з того, що офіційно набутий позивачем саме трудовий стаж за періоди з 10.09.1988 до 21.10.1991 та з 20.06.1988 до 20.08.1988 на території РФ підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності, оскільки згідно з чинними на час виникнення спірних правовідносин міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи, набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. При цьому покликання територіального органу Пенсійного фонду України на відсутність у нього інформації щодо сплати страхових внесків за вказані спірні періоди не може бути підставою позбавлення особи права на гарантований державою соціальний захист та незарахування періодів її роботи до страхового стажу за умови їх підтвердження записами в трудовій книжці, а також уточнюючими довідками.

Слід також звернути увагу на те, що Верховний Суд як суд касаційної інстанції є судом права, завданням якого є формулювання висновків щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального права, в силу статті 341 КАС України переглядає судові рішення на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, не має права приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти наявні у справі докази, переоцінювати наявність у позивача страхового стажу, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведених обставин ГУ ПФ України в Хмельницькій області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333, статтею 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 560/573/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб