Справа № 560/15266/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15266/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції -Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

04 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.06.2023 по 23.07.2023;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.06.2023 по 23.07.2023;

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу військового збору у розмірі 8753,45 грн., утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 19.06.2022 по 23.07.2023;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу військовий збір у розмірі 8753,45 грн., утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 19.06.2022 по 23.07.2023.

29 січня 2024 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.06.2023 по 23.07.2023.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 із розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 01.06.2023 по 23.07.2023, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо утримання 8753,45 грн військового збору за період з 19.06.2022 по 23.07.2023 з грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 військовий збір у розмірі 8753,45 грн, утриманий з його грошового забезпечення за період з 19.06.2022 по 23.07.2023.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.06.2023 по 23.07.2023, а саме в абзацах другому та третьому резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова «з 01.06.2023 по 23.07.2023» змінити шляхом зазначення «з 20.02.2023 по 23.07.2023».

В обґрунтуванням апеляційної скарги позивач зазначив про те, що при подачі позовної заяви ним допущено технічну помилку у зазначенні періоду з 01.06.2023 по 23.07.2023, тоді як з 20.02.2023 по 04.07.2023 він перебував на лікуванні у зв`язку із отриманням поранення про що повідомляв відповідача та зазначав у позовній заяві, а відтак вважає, що має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди саме за період з 20.02.2023 по 23.07.2023.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.06.2023 по 23.07.2023 шляхом зміни в абзацах другому та третьому резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова «з 01.06.2023 по 23.07.2023» змінити шляхом зазначення «з 20.02.2023 по 23.07.2023».

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Тобто, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Так, із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просив:

-визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.06.2023 по 23.07.2023;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.06.2023 по 23.07.2023;

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу військового збору у розмірі 8753,45 грн., утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 19.06.2022 по 23.07.2023;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу військовий збір у розмірі 8753,45 грн., утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 19.06.2022 по 23.07.2023.

Вказаним вимогам була надана оцінка судом першої інстанції та прийнято оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог.

Однак, в апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.06.2023 по 23.07.2023 шляхом зміни в абзацах другому та третьому резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова «з 01.06.2023 по 23.07.2023» змінити шляхом зазначення «з 20.02.2023 по 23.07.2023».

Тобто, позивачем в апеляційні скарзі фактично збільшено позовні вимоги, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 47 КАС України.

Однак, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме щодо періоду з 20.02.2023 по 23.07.2023, оскільки такі вимоги не були заявлені в суді першої інстанції, їм не надавалась оцінка та рішення щодо вказаного періоду судом першої інстанції не приймалось.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним та про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.