Справа № 160/4729/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2024 року Справа № 160/4729/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника відповідача Никитенка Є.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 23.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.02.2024 до суду надійшло клопотання від представника відповідача, в якому представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
На підставі ухвали від 04.03.2024 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
В підготовчих засіданнях оголошувались перерви.
07.05.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_1 .
В підготовче засідання 07.05.2024 з`явився представник відповідача.
В підготовчому засіданні 07.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на іншу дату.
24.05.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_1 .
В судове засідання 24.05.2024 з`явився представник відповідача.
В судовому засіданні 24.05.2024 представник відповідача проти задоволення заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , він є власником об`єктів нежитлової нерухомості (а.с.45-50), а саме: літ. В-1 - частина будівлі овочесховища: у підвалі поз. 1-10, 10, 11, 12 площею 1222,1 кв.м., на першому поверсі поз. 19-24, 24 а, 24б, 24в, 25-31, 33-38 площею 677,4 кв.м., всього загальною площею 1899,5 кв.м., рампа літ. в3, в4, в6; сходи літ. в7; споруда літ. в8; овочесховище літ. Е-1 площею 66,7 кв.м.; господарський склад літ. Д-1 площею 162,0 кв.м.; ганки літ. д, д'; навіс літ. Л; мостіння №I за адресою: АДРЕСА_1 .
За даними Державного реєстру фізичних осіб щодо реєстраційних даних ОСОБА_1 з 13.03.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.91).
Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлені контролюючим органом рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на податкову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), проте на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області повернувся конверт з відміткою поштової установи «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.58).
Вищевказане податкове повідомлення-рішення направлено контролюючим органом рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на податкову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), та як вбачається з корінця рекомендованого повідомлення, відправлення вручено особисто 01.06.2023 (а.с.59).
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені ПК України.
На підставі пункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Згідно з підпунктами 16.1.4, 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний:
сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;
повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.
На підставі підпункту 265.1.1 податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
У відповідності до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
У відповідності до підпункту 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
На підставі підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у приватній власності позивача перебуває нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За приписами пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 ПК України).
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
На підставі пунктів 63.1, 63.2, 63.5 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.
Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.
На підставі підпункту 70.2.4 пункту 70.2. статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься така інформація про місце проживання.
За правилами пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У відповідності до пункту 1 розділу І Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822 (далі Положення №822) це Положення розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
Згідно з пунктом 1 розділу VI фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
На підставі пунктів 1, 2 розділу ІХ фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно та документа, що посвідчує особу (після пред`явлення повертається).
Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання або до будь-якого контролюючого органу.
Згідно з даними Державного реєстру фізичних осіб щодо реєстраційних даних ОСОБА_1 з 13.03.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.91).
Судом встановлено, що станом на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (09.12.2022, 16.03.2023) податковою адресою позивача була: АДРЕСА_3 .
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 подавалась до контролюючого органу інформація про зміну місця проживання/реєстрації, як того вимагають положення пункту 70.7 статті 70 ПК України та Положення №822.
Оскільки позивачем не було надано документів про інформування ним органів ДПС про зміну власної податкової адреси на момент формування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, направлення вищезазначених рішень на адресу: АДРЕСА_3 , є правомірним.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 05.06.2024.

Суддя М.В. Бондар