Справа № 420/30033/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/30033/23

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 до 28.09.2023 по день фактичної виплати доплати за службу в нічний час відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 по справі №420/17814/22, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та обов`язкових платежів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року по день фактичної виплати доплати за службу в нічний час відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та обов`язкових платежів;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року по день фактичної виплати доплати за службу в нічний час відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, з відрахуванням установлених законом податків, зборів та обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову вказувала, що 28.09.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №420/17814/22, відповідачем виплачено на користь позивача 6 248,73 грн., що підтверджується банківською випискою. Таким чином, повідомленням про надходженням коштів підтверджено факт несвоєчасної доплати за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року та за грудень 2021 року. Оскільки позивача було звільнено з Управління патрульної поліції в Одеській області 11.01.2022 року, а виплату відповідачем здійснено 28.09.2023 року, то відповідачем затримано розрахунок з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року. Затримка відповідачем виплати позивачу середнього заробітку є протиправною, тому бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути визнана протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року задоволений частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнана протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 27.09.2023 року включно.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року, але не більш як за шість місяців в сумі 56 586,25 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08 лютого 1995 року №100.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції того факту, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Зазначає, що саме пред`явлення вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з моменту звільнення по день виплати позивачу доплати за службу в нічний час без зазначення конкретної суми, то такий спосіб не є ефективним способом поновлення порушених прав позивача, оскільки не виключає можливість повторного порушення прав позивача при визначенні відповідачем належної до сплати суми.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року по 11.01.2022 року проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області.

З 11.01.2022 року позивача виключено зі списків особового складу.

14.04.2023 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/17814/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року, та за грудень 2021 року. Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з грудня 2015 року по липень 2017 року, з вересня 2017 року по листопад 2017 року, та за грудень 2021 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/17814/22, відповідачем, 28.09.2023 виплачено на користь позивача 6248,73 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.39).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, Департаментом патрульної поліції, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року включно.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби В Національній поліції України визначені та врегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України Про національну поліцію.

Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції врегульовано ст. 94 Закону №580-VІІ та Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Вказані нормативно-правові акти не визначають підстави та порядок відшкодування поліцейським за затримку виплати належних сум грошового забезпечення, у зв`язку із чим в таких випадках мають застосовуватися норми трудового законодавства.

Так, відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За правилами статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції, яка була чинною до 18.07.2022), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України обумовлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд наголошує, що стаття 116 КЗпП оперує поняттям всі суми, що належать працівнику, а стаття 117 цього Кодексу передбачає санкцію за невиплату відповідних сум при звільненні.

За таких обставин, суд робить висновок, що оскільки з позивачем на день його звільнення не було проведено усіх необхідних розрахунків, зокрема, не виплачено суму доплати за службу в нічний час, то позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 12.01.2022 року (наступний день після звільнення) по 28.09.2023 (день фактичного розрахунку).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем, Департаментом патрульної поліції, допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати доплати за службу в нічний час з 12.01.2022 року по 28.09.2023 року включно.

Так, згідно ст. 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 1 Порядку № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку № 260 середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Таким чином, Порядок № 260 є спеціальним у спірних правовідносинах в частині особливостей обчислення грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, застосуванню підлягають відповідні алгоритми, передбачені Порядком № 100, залежно від кожного окремого випадку з обов`язковим врахуванням спеціального правового регулювання порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначеного Порядком № 260.

Як встановлено судом, час затримки остаточного розрахунку з позивачем при її звільненні з Департаменту патрульної поліції включає період з 11.01.2022 року (дата звільнення позивача) по 28.09.2023 року (дата виплати вищезазначеної суми) та становить 625 днів.

Як вбачається з Довідки про доходи ОСОБА_1 за №1229, грошове забезпечення позивача за листопад 2021 року становить 13 807,11 грн., а грошове забезпечення позивача за грудень 2021 року 13 807,11 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденне грошове забезпечення позивача складає: (13 807,11 грн. + 13 807,11 грн.) / 61 (листопад 2021 року та грудень 2021 року) = 452,69 грн.

Відповідно, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку в цьому разі становить 282 931,25 грн. (452,69 грн. х 625 днів).

Водночас, суд враховує, що з 19.07.2022 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин №2352-IX від 01.07.2022 (далі - Закон № 2352-ІХ), яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме:

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Тобто, з 19.07.2022 року законодавцем встановлене обмеження щодо розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні шестимісячним терміном.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного суду 30.11.2023 року по справі №380/19103/22 вже з 19 липня 2022 року стаття 117 КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції, викладеній згідно із Законом № 2352-ІХ.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в даному випадку правовідносини щодо розрахунку при звільненні закінчились виплатою відповідачем 08.10.2022 року індексації. Тобто, такий розрахунок відбувся в період дії поточної редакції ст. 117 КЗпП України.

Отже, до спірних правовідносин необхідно застосовувати поточну редакцію зазначеної норм.

З урахуванням дати проведення остаточного розрахунку з позивачем після 19.07.2022 року, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX. А відтак, позивач має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні починаючи з 12.01.2022 (наступного після звільнення), проте не більш як за шість місяців, що становить 183 днів, з яких робочих днів 125).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні в межах визначеного статтею 117 КЗпП України шестимісячного терміну та з врахуванням принципу співмірності становить 56 586,25 грн. (452,69 грн. х 125 робочі дні).

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 420/30033/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04.06.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький