Справа № 140/2134/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2134/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5216-0320-У від 09.06.2023 в сумі 41228,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5216-0320-У від 09.06.2023, якою ФОП ОСОБА_1 нарахована недоїмка в розмірі 41228, 23 грн з єдиного соціального внеску, оскільки позивачем, як фізичною особою-підприємцем вчасно та у визначені законодавством строки сплачувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними інструкціями та відповідними податковими документами. Зазначає, що відповідно до поданих розрахунків сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску в період з січня по грудень 2022 року позивачем було сплачено єдиний внесок в розмірі 29 482,20 грн та за 2023 рік, як фізичною особою-підприємцем сплачено єдиний внесок на суму 32 128,58 грн.

Вважає оскаржувану вимогу ГУ ДПС у Волинській області №Ф-5216-0320-У від 09.06.2023 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/2134/24 стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.06.2023 №Ф-5216-0320-У, яка перебуває на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідно до відкритого виконавчого провадження ВП №73027342.

У відзиві на позов від 25.03.2024 (а.с.40-42) та в додаткових поясненнях від 30.05.2024 (а.с.56-57) представник відповідача заперечив позовні вимоги. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 05.08.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Волинській області та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем належним чином не виконувались вимоги статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: єдиний внесок за 2022-2023 роки не сплачено. Зокрема, з наданих ОСОБА_1 до позову платіжних інструкцій вбачається, що в графі отримувач коштів вказано р/р UA0003550, а в графі «призначення платежу» вказано 101; ; сплата єдиного соціального внеску. Однак р/р НОМЕР_1 зазначений у платіжних інструкціях, є рахунком платника єдиного податку, а не платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ). Натомість, рахунком для сплати ЄСВ є рахунок IBAN НОМЕР_2 .

Відповідно в позивача станом на 31.12.2023 наявна заборгованість з ЄСВ в сумі 41228,33 грн, а по єдиному податку з фізичних осіб - переплата в сумі 69690,00 грн, що вбачається з КОРО за 2022-2023 роки.

Оскільки кошти позивачем були сплачені не на той рахунок, у нього виникла заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, з огляду на що відповідачем правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5216-0320-У від 09.06.2023 у розмірі 41228,33 грн. Просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.40-42).

У відповіді на відзив від 11.04.2024 позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити (а.с.52-53).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 05.08.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_3 від 23.05.2013 (а.с.7), перебуває на обліку в ГУ ДПС у Волинській області та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що позивачем як фізичною особою-підприємцем подавалися Розрахунки сум нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску за 2022 та 2023 роки, відповідно до яких позивачем самостійно визначена сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок та сума нарахованого єдиного внеску (22%), яка підлягає сплаті позивачем, а саме: за 2022 рік у розмірі 29482,20 грн, за 2023 рік у розмірі 32128,58 грн (а.с.9,16).

Згідно наданих до матеріалів справи облікових даних автоматизованої інформаційної системи податкового органу Податковий блок, станом на 31.12.2023 у позивача наявна заборгованість з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (код класифікації доходів бюджету 71040000) в сумі 41228, 23 грн (а.с.47-51).

Станом на 31.12.2023 у позивача наявна заборгованість з ЄСВ в сумі 41228,33 грн, а по єдиному податку з фізичних осіб - переплата в сумі 69690,00 грн, що вбачається з карток особових рахунків за 2022-2023 роки (а.с.43-46,47-51).

ГУ ДПС у Волинській області 09.06.2023 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5216-0320-У, якою позивачу нарахована недоїмка з єдиного внеску в розмірі 41228, 23 грн (а.с.8).

Вважаючи оскаржувану вимогу ГУ ДПС у Волинській області протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI). Відповідно до частини першої статті 2 даного Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

За визначенням, наведеним у пункті 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування або на єдиний рахунок, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску;.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Розрахункове обслуговування податкового органу здійснюється відповідно до умов договорів між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, і власниками рахунків.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку або не використовують єдиний рахунок, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Згідно з абзацом третім частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком, небанківським надавачем платіжних послуг або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком, небанківським надавачем платіжних послуг або іншим учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (частина десята статті 9 цього Закону).

Частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону № 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, а з 01.01.2015 (згідно Закону України від 28.12.2015 року № 77-VІІ) у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як вбачається з оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5216-0320-У від 09.06.2023, позивачу нараховано недоїмку з єдиного соціального внеску в розмірі 41228, 23 грн (а.с.8).

Підставою для винесення оскаржуваної вимоги стало те, що позивачем єдиний внесок за 2022-2023 роки не сплачувався (не перераховувався). Зокрема, як вбачається з карток особових рахунків єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 вбачається, що сплата нарахованого єдиного внеску, яка мала відбуватись по коду платежу 71040000 щоквартально до 20 числа по закінченню кварталу відсутня.

Водночас, з доданих до матеріалів справи платіжних інструкцій від 29.03.2022 №240 на суму 4300,00 грн, від 22.06.2022 №265 на суму 4290,00 грн, від 28.09.2022 №292 на суму 4290,00 грн, від 29.12.2022 №319 на суму 4430,00 грн, від 09.02.2023 №328 на суму 12180,00 грн, від 29.03.2023 №353 на суму 5400,00 грн вбачається, що у графі призначення платежу: вказано «101; ; сплата єдиного соціального внеску. Разом з тим, р/р НОМЕР_1 зазначений позивачем у вказаних платіжних інструкціях, є рахунком платника єдиного податку (а.с.11-15,18).

Враховуючи те, що вказані кошти на рахунок, призначений для сплати єдиного внеску, не надійшли, тому станом на 30.12.2023 у позивача виникла недоїмка по сплаті єдиного внеску, яка і стала підставою для винесення спірної вимоги.

При цьому, станом на 30.12.2023 у позивача обліковується переплата по коду платежу 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб).

Позивач зазначає, що ним як фізичною особою-підприємцем вчасно та у визначені законодавством строки сплачувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Разом з тим, жодних доказів сплати єдиного внеску за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 на відповідний рахунок (UA4020300) у потрібному розмірі позивач не надав, не спростувавши доводи відповідача.

Як визначено частиною тринадцятою статті 9 Закону №2464-VI, суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Матеріали справи свідчать, що сплачені позивачем у 2022-2023 році кошти обліковуються по коду платежу 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб). При цьому, наявність переплати за іншими рахунками дає можливість позивачу погасити борг з єдиного внеску за платежем єдиний внесок фізичних осіб-підприємців, в т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування (код класифікації доходів бюджету 71040000).

Відповідно до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Згідно з пунктом 295.6 статті 295 ПК України суми єдиного податку, сплачені відповідно до абзацу другого пункту 295.1 і пункту 295.5 цієї статті, підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку за заявою платника єдиного податку. Помилково та/або надміру сплачені суми єдиного податку підлягають поверненню платнику в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, в ході судового розгляду даної справи встановлено, що у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску. Жодних доказів звернення до контролюючого органу з відповідною заявою про вжиття заходів щодо погашення заборгованості шляхом перерахування надміру (або помилково) сплачених коштів з коду класифікації доходів бюджету 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) на код класифікації доходів бюджету 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) позивач не надав.

Водночас ГУ ДПС у Волинській області без відповідної заяви (волевиявлення) особи не наділене повноваженнями самостійно розпоряджатися її коштами та не може перерахувати такі кошти на правильний рахунок для погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів.

Разом з тим, суд зазначає, що спірною вимогою позивач не притягувався до юридичної відповідальності, а вона сформована з метою повідомлення платника про наявність боргу з ЄСВ та є заходом стягнення цього боргу.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена норма покладає на суб`єкта владних повноважень (контролюючий орган) обов`язок доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності, що є предметом спору, натомість позивач повинен спростувати доводи такого відповідача, якщо їх обґрунтованість заперечує.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд не знаходить підстав для визнання протиправною вимоги №Ф-5216-0320-У від 09 червня 2023 року про сплату боргу (недоїмки) в сумі 41228,23 грн, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позову повністю, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук