Справа № 320/17212/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

справа №320/17212/23

адміністративне провадження № К/990/18786/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 (суддя Терлецька О.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 (колегія у складі суддів: Ключковича В.Ю., Беспалова О.О., Грибан І.О.)

у справі № 320/17212/23

за позовом державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу,-

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мінюст, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про задоволення скарги" від 10.04.2023 №1286/5 в частині п. 3 щодо анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- визнати протиправним та скасувати Висновок Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції у сфері державної реєстрації щодо розгляду скарги від 03.04.2023 в частині анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- зобов`язати відповідача відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення (розблокування) доступу позивачки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- зобов`язати ДП "Національні інформаційні системи" поновити позивачці доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідачів надати звіт про виконання судового рішення;

- стягнути на користь позивачки судові витрати.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024, позов задоволено частково та вирішено:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" від 10.04.2023 №1286/5 в частині п.З щодо анулювання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- зобов`язати Міністерство юстиції України відновити становище, що існувало до видачі незаконного наказу, шляхом поновлення (розблокування) доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців тa громадських формувань;

- зобов`язати ДП "Національні інформаційні системи" поновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов`язати відповідачів надати звіт про виконання судового рішення;

- стягнути на користь Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4 026 гривень 01 копійка (чотири тисячі вісімсот двадцять шість тисяч) грн 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України ();

- в іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 15.04.2024.

14.05.2024 Міністерство юстиції України подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на пп. а п.2 ч.5 ст. 328 КАС України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики) та пп. в п.2 ч.5 ст. 328 КАС України (справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) та п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України (відсутній висновок щодо Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

1)Судами не було враховано правову позицію, висловлену у справі №910/2529/22 Верховним Судом, щодо застосовування Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.03.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV) у (редакції станом на 17.12.2021), яка на час вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, не передбачала спеціальної підстави для відмови у державній реєстрації щодо порушення Закону України "Про санкції" від 14.08.2014 № 1644-VII (далі - Закон № 1644-VII), а як і станом на дату проведення Позивачем реєстраційних дій передбачала, що документи, які подаються для проведення реєстраційних дій, мають відповідати Конституції та законодавству України. Аналізуючи вказану норму Верховний Суд зазначив, що наявність факту застосування санкцій, зокрема, блокування активів є підставою для відмови у вчиненні реєстраційних дій.

2) Відсутній висновку Верховного Суду щодо обов`язку державних реєстраторів при проведенні реєстраційних дій встановлювати відповідність документів, що подані для проведення реєстраційних дій законодавству України, зокрема Закону № 1644-VII, що узгоджується з п. 3 ч. 2 ст.6 Закону № 755-IV, пунктом 5 ч. 1 ст. 28 Закону № 755-IV та п. 11 Розділу ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5 (далі - Порядок №359/5).

3)Справа не належить до справ незначної складності та не підглядає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з зазначеним Міністерством юстиції України 09.06.2023 разом з відзивом на позовну заяву, у порядку ст. 260 КАС України подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Однак вказане клопотання Мін`юсту судом не було розглянуто, чим порушено процесуальні права Відповідача. Крім того, апеляційним судом не надано оцінки та обґрунтуванню цієї обставини під час винесення оскаржуваної постанови.

4)Державне підприємство "Національні інформаційні системи" не було учасником справи, що у свою чергу унеможливлює задоволення позовних вимог зобов`язального характеру щодо ДП "Національні інформаційні системи". Без наявності судового рішення, що набрало законної сили про скасування рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу про анулювання доступу до такого реєстру у ДП "Національні інформаційні системи" не виникало відповідного обов`язку щодо відновлення позивачу доступу до реєстру, а отже, відповідно ДП "Національні інформаційні системи" не могло порушити права чи законні інтереси приватного нотаріуса ОСОБА_1, що в свою чергу свідчить про те, що позовна вимога про зобов`язання ДП "Національні інформаційні системи" є передчасною.

5)Оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про стягнення на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 4026,01 грн, однак, судом не мотивовано стягнення даної суми судових витрат, а до позовної заяви додані квитанції про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн (3 квитанції) та 805,21 грн (1 квитанція). Проте судовий збір у розмірі 805,21 грн позивачем було сплачено за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено, у зв`язку з чим стягнення судом безпідставно стягнено з Міністерства юстиції України сплачений судовий збір за подання такої заяви. Крім того, з Міністерства юстиції України вирішено стягнути витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу, за якою фактично Мін`юст не є належним відповідачем, а яка заявлена до ДП "Національні інформаційні системи", що також є безпідставним та необґрунтованим.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Справу було розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Цей принцип конкретизований у положеннях ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й ч. 1 ст. 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках. Тому, вирішуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед повинен з`ясувати чи належить справа, в якій подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

КАС України встановлює диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема, й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень в них.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Визначені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені для можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

З огляду на зазначене Суд дійшов висновку що касаційна скарга не містить вагомих аргументів, які б вказували на те, що розгляд такої справи матиме фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в постанові суду апеляційної інстанції, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга не містить.

Отже, заявник не довів, і колегія суддів також не встановила виняткових обставин, зазначених у п. 2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі № 320/17212/23.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб