Справа № 560/7740/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7740/24
УХВАЛА

04 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши заяву по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду відповідачем подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вказує, що ОСОБА_1 займає посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Таким чином, у відповідності до положень статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Отже, з урахуванням положень пункту 1 частини шостої статті 12 та пункту 20 частини першої статті 4 КАС України, справа не належить до справ незначної складності (малозначних справ).

Враховуючи викладене, характер спірних правовідносин та значення справи для сторін, ДПС вважає, що розгляд справи та винесення законного й обґрунтованого рішення за його результатами можливе лише на підставі дослідження усіх доказів у ході судового розгляду з дотриманням принципів змагальності, диспозитивності, з`ясування всіх обставин справи.

Розглянувши зазначену заяву, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Процесуальним законодавством визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч.4 ст.12 КАС України та ч. 4 ст. 257 КАС України.

Справа, яка розглядається адміністративним судом, не є однією з тих, що зазначаються у ч.4 ст.12 КАС України та ч. 4 ст. 257 КАС України, тому не підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Пунктом 1 частини 6 статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Так, в даному випадку позивач займає посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей.

Таким чином, справа не належить до справ незначної складності.

Поряд з цим слід зазначити, що ч. 6 статті 12 КАС України визначені справи, які віднесені до справ незначної складності, однак жодних відсилок відносно того, що такі справи за вказаним виключенням мають розглядатись за правилами загального позовного провадження, дана норма не містить.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №520/13014/2020 викладено правову позицію, згідно якої у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС).

Якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС).

Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає. Навпаки, за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява №64336/01). Так, y тих випадках, коли повинні бути вирішені лише питання права, розгляд письмових заяв є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, користуватись доступом до підсистеми Електронний суд, заявляти усі необхідні клопотання, пов`язані із отриманням додаткових доказів тощо. Кожен з учасників справи може користуватись процесуальними правами, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач не обмежений у своєму праві подавати відзив на позов та заперечення, а також заявляти клопотання та заяви, наводити свої доводи, міркування щодо спірного питання, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань позивача, та користуватись усіма наданими процесуальними правами учасників справи.

Принцип змагальності сторін забезпечується і при розгляді судом справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В свою чергу, бажання сторони у справі або її представника викласти під час публічних слухань аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників. Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 24.01.2020 у справі № 9901/491/19 (11-1189заі19)

Зважаючи на це, забезпечення справедливого судового розгляду, в силу положень КАС України, ніяк не залежить від того, чи будуть мати місце у справі відповідні усні слухання (судові засідання).

Враховуючи характер спірних правовідносин, склад учасників, предмет доказування, суд дійшов висновку, що адміністративна справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку із чим в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Державної податкової служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Я.В. Драновський