Справа № 640/17742/20
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залучення співвідповідача

05 червня 2024 року Київ №640/17742/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з вказаним позовом.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2020, клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви в частині без розгляду - задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в частині позовних вимог про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання відповідача внести виправлення до трудової книжки щодо звільнення та поновлення на посаді - залишено без розгляду.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Скрипці І.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Замінено відповідача - Державну фіскальну службу України на процесуального правонаступника - Державну податкову службу України (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8). Витребувано додаткові докази.

Від позивача 17.05.2024 до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, зазначив про відсутність потреби в зупиненні провадження у справі у зв`язку з проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

Від ДПС України до суду надійшли додаткові пояснення по справі.

Зі змісту пояснень встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України (далі - Держмитслужба), реорганізувавши ДФС шляхом поділу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження Положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі Порядок № 1074) затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, спотворення) або ліквідації. У разі ліквідації органу виконавчої влади права та обов`язки цього органу переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України (пункт 6 Порядку).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам. Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому суб`єкту владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-a викладено, що коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р «Питання Державної податкової служби» ДПС України розпочала здійснення функцій і повноважень ДФС з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 № 846 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова № 846) розподілено сервісну та правоохоронну функції ДПС та передбачено позбавлення ДПС функцій з реалізації державної політики щодо боротьби з правопорушеннями, вчиненими під час застосування податкового законодавства та законодавства з питань сплати єдиного внеску.

За нормами пункту 4 Постанови № 846 підрозділи податкової міліції у складі ДФС продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати Єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Законом України від 17.03.2021 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови № 1200 встановлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Таким чином, наведене свідчить про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України та її територіальних органів, тобто про перехід до Державної податкової служби України та її територіальних органів функцій Державної фіскальної служби України та її територіальних органів у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За змістом частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізацій (злиття, приєднання, поділу перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичної особи майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію ДПС як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) ДФС щодо припинення такої юридичної особи в результаті реорганізації. Проте, запис про припинення ДФС у Реєстрі відсутній.

Станом на цей час, ДФС знаходиться у стані припинення, не є ліквідованою і, відповідно, здійснює свої функції через Голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби.

25.03.2021 набув чинності Закон України від 28.01.2021 № 1150-ХІ «Про Бюро економічної безпеки України» (далі - Закон № 1150), відповідно до якого Бюро економічної безпеки - це центральний орган виконавчої влади, на який покладаються завдання щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави. Відповідно до покладених завдань Бюро економічної безпеки України виконує правоохоронну, аналітичну, економічну, інформаційну та інші функції.

Верховною Радою України 17.11.2021 прийнято Закон України № 1888-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо запровадження діяльності Бюро економічної безпеки України та пов`язаного з цим удосконалення роботи деяких державних правоохоронних органів», що передбачає внесення змін до КПК, у тому числі виключено підслідність податкової міліції.

Статтею 1 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, але не раніше оголошення Кабінетом Міністрів України про початок діяльності Бюро економічної безпеки України.

Кабінет Міністрів України розпорядженням від 24.11.2021 № 1493-p оголосив «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки».

Представник ДПС України зазначив, що функції та повноваження підрозділів податкової міліції наразі здійснюються Бюро економічної безпеки України.

За нормами пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1127 «Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби» (зі змінами) постановлено Міністерству юстиції та Державній архівній службі забезпечити прийняття Центральним державним архівом вищих органів влади та управління від апарату Державної фіскальної служби, а обласним, Київській міській державним адміністраціям забезпечити прийняття державними архівами областей, м. Києва від відповідних головних управлінь областей, м. Києва та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в упорядкованому стані архівних справ, внесених до Національного архівного фонду, документів з кадрових питань (особового складу), документів з основної діяльності, які не завершені в діловодстві та/або строки тимчасового зберігання яких не закінчилися, у тому числі документів що містять інформацію з обмеженим доступом. Бюро економічної безпеки України прийняти в упорядкованому стані від Державної фіскальної служби України архівні кримінальні справи, досудове розслідування щодо яких закінчено, та речові докази, які були вилучені в ході досудових розслідувань.

Стверджували, що Державна податкова служба України не є правонаступником Державної фіскальної служби України у частині здійснення повноважень та функцій податкової міліції.

Зазначили, що посади податкової міліції не відносяться до посад державної служби, в апараті та територіальних органах ДПС в штатному розписі не передбачено посад, рівнозначних посаді начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області.

Крім того, зазначили, що Державна фіскальна служба України не передавала документи з кадрових питань (особового складу), документів з основної діяльності посадових осіб до Державної податкової служби України, зокрема, й витребувані судом матеріали особової справи ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку представника ДПС України, Державна податкова служба України не є належним відповідачем у справі № 640/17742/20, а отже задоволення заявлених позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення до ДПС є необґрунтованим та безпідставним.

За положеннями частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно із частиною четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Із урахуванням наведеного, суд уважає за необхідне залучити до участі у справі в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.

Крім того, представник ДПС України просив здійснювати розгляд справи за участю представника ДПС, тобто у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи питання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, суд виходив із такого.

За змістом статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частин другої та третьої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини п`ятої вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, типові справи та інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а також щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому випадку предмет позову стосується категорії справ незначної складності, а сума за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, за кожним окремо, не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування необхідності розгляду справи в судовому засіданні представник ДПС України жодних пояснень не надав. Зазначено лише про те, що розгляд справи та винесення законного й обґрунтованого рішення за його результатами можливі лише на підставі дослідження усіх доказів у ході судового розгляду з дотриманням принципів змагальності, диспозитивності, з`ясування всіх обставин у справі.

Разом із тим, представником відповідача не зазначено, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів. Суд ураховує і те, що відповідач не обмежений в праві надавати пояснення в письмовій формі.

До того ж, позивач, який звернувся за захистом свого порушеного права, - клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не подавав.

Ураховуючи викладене, зважаючи, що будь-яких вагомих підстав та обґрунтованих пояснень необхідності розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням сторін представник відповідача не навів, беручи до уваги, що за правилами спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка справа, окрім перерахованих у частині четвертій статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для розгляду справи, що розглядається, у судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 48, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Залучити до участі у справі в якості співвідповідача Державну фіскальну службу України (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8).

2. Витребувати від Державної фіскальної служби України протягом п`яти днів з дня вручення (ознайомлення) цієї ухвали:

- усі документи та матеріали на підтвердження своєї позиції в контексті заявлених позовних вимог, окрім тих, що вже подані до суду;

- пояснення щодо спірних правовідносин;

- матеріали особової справи позивача.

3. У задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

4. Витребувати від позивача протягом п`яти днів з дня вручення (ознайомлення) цієї ухвали: копії доказів перебування на військовій службі (наказ, військовий квиток, довідка з військової частини тощо).

5. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернеті за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

6. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.