Справа № 640/27820/20
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року №640/27820/20

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Держгеокадастру у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві у відмові надати публічну інформацію щодо запитуваних земельних ділянок ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві надати запитувану публічну інформацію ОСОБА_1 , щодо земельних ділянок, які зазначені у запитах від 15.09.2020.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав своїх обов`язків, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Вважає, що ненаданням відповіді щодо запитуваних земельних ділянок, відповідач самоусунувся від виконання своїх повноважень та порушив права позивача на доступ до публічної інформації.

Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону №2825-IXупровідним листом від 03.01.2023 №03-19/4363/23 матеріали справи №640/27820/20 передано до Київського окружного адміністративного суду (вх. від 02.01.2024 №184).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, справу №640/27820/20 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Білоноженко М.А.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що надання відомостей з Державного земельного кадастру є адміністративними послугами, які з 01.01.2015 року здійснюються виключно через центри надання адміністративних послуг, утворені при місцевих державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування. Відтак, надавати запитувану позивачем інформацію ГУ Держгеокадастру у м. Києві не має можливості.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.09.2020 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві надійшли запити на публічну інформацію громадянина ОСОБА_1 від 15.09.2020, а саме: запит із вхідним номером 201/0/4-20 від 21.09.2020, у якому позивач просив надати відповідь, «щодо можливості виділення у власність земельної ділянки для будівництві та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території, яка знаходиться у віддані Київської міської ради в межах м. Київ розміром 0,10 га розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також надати наступні документи: кадастрові карти (плани) або інші графічні матеріали щодо вільних земель комунальної власності: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із зазначенням місцезнаходження, які можуть бути надані у власність», а також запит із вхідним номером 202/0/4-20 від 21.09.2020, у якому позивач просив надати відповідь: «про земельну ділянку, розміром 0,10 га, яка знаходиться у віданні Київської міської ради в межах м. Київ (IKK: район: м. Київ, КОАТУУ: , розташована за адресою: м. Київ, вулиця Академіка Лебедєва, 33 географічні координата: 50О20 32.9 N 30О29 20.8Е), а саме витяг з кадастрової карти України, інші графічні матеріали (за наявності) із зазначенням форми власності, цільового призначення та можливості її безоплатної передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до норм Конституції України та Земельного кодексу України.

У відповіді Головного управління Держгеокадастру у місті Києві від 25.09.2020 №ПІ-2020/0-200/0/43-20 та №ПІ-202/0-200/0/43-20 зазначено, що надання відомостей з Державного земельного кадастру є адміністративними послугами, надання яких, відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 травня 2014 року № 523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» та наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 25 грудня 2014 року № 435 «Про надання адміністративних послуг через центри надання адміністративних послуг» , з 01.01.2015 року здійснюється виключно через центри надання адміністративних послуг, які утворені при місцевих державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації про запитувані земельні ділянки протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації/ визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон №3613), державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж; заява в електронній формі - заява про внесення або отримання відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка формується і подається з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин;

Згідно ч. 1. ст. 38 Закону №3613, відомості Державного земельного кадастру є відкритими та загальнодоступними, крім випадків, передбачених цим Законом, та надаються у формі: витягів з Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території); викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. №1051 визначено, що суб`єкт надання адміністративної послуги у сфері Державного земельного кадастру - державний кадастровий реєстратор, адміністратор центру надання адміністративних послуг, уповноважена посадова особа виконавчого органу місцевого самоврядування.

Згідно п. 5. Порядку №1051, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Відповідно до пп. 8 п. 6 Порядку №1051, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в м. Києві та Севастополі) належать надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону.

Пунктом 162 Порядку №1051 встановлено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру;

2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41;

3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог п.166 Порядку №1051, для отримання відомостей з Державного земельного кадастру у формі витягу з Державного земельного кадастру, довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), довідки про осіб, які отримали доступ до інформації про суб`єкта речового права у Державному земельному кадастрі, засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього заявник або уповноважена ним особа за дорученням власника земельної ділянки, або нотаріус відповідно до пункту 17 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення правочину щодо земельної ділянки подає Державному кадастровому реєстраторові або адміністраторові центру надання адміністративних послуг чи уповноваженій посадовій особі виконавчого органу місцевого самоврядування:

1) заяву (у паперовій або електронній формі) за формою згідно з додатком 42;

2) документ, що підтверджує оплату послуг з надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі витягу з Державного земельного кадастру або довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), або викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), або засвідченої копії документа Державного земельного кадастру та витягу з нього (крім випадків, визначених пунктом 165 цього Порядку);

Згідно п. 167 Порядку №1051, заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру у паперовій формі з доданими документами подається заявником або уповноваженою ним особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або в електронній формі - засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, чи іншого альтернативного засобу електронної ідентифікації особи через Публічну кадастрову карту або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у м. Києві із запитом на публічну інформацію від 15.09.2020 року щодо можливості виділення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території, яка знаходиться у віданні Київської міської ради в межах м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва, 33.

Листами від 25.09.2020 №ПІ-2020/0-200/0/43-20 та №ПІ-202/0-200/0/43-20 відповідач надав відповідь, в якій вказав, що надання відомостей з Державного земельного кадастру є адміністративними послугами, що здійснюються через центри надання адміністративних послуг.

Позивач вважає, що такою відповіддю відповідач самоусунувся від виконання своїх повноважень, чим порушив права позивача на доступ до публічної інформації.

Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із такими висновками позивача з огляду на наступне.

Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначає Закон України "Про адміністративні послуги".

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону: 1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; 2) суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг; 3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до частин 2, 3 статті 3 Закону України "Про адміністративні послуги" надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах, зокрема Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб`єкту звернення, а також об`єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про адміністративні послуги" виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються: 1) найменування адміністративної послуги та підстави для її одержання; 2) суб`єкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги; 3) перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги; 4) платність або безоплатність надання адміністративної послуги; 5) граничний строк надання адміністративної послуги; 6) перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги" адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Суд зауважує, що відповідно до наказу від 25.12.2014 року № 435 «Про надання адміністративних послуг через центри надання адміністративних послуг», з 1 січня 2015 року виключно через центри надання адміністративних послуг, утворені при місцевих державних адміністраціях та органах місцевого самоврядування, територіальними органами Держземагентства України (на сьогодні -Держгеокадастру) надаються такі послуги:

державна реєстрація земельної ділянки з видачею витягу з Державного земельного кадастру;

внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку;

внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, з видачею витягу;

внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць з видачею витягу;

державна реєстрація обмежень у використанні земель з видачею витягу;

внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, з видачею витягу;

виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, допущеної органом, що здійснює його ведення, з видачею витягу;

надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі:

1) витягу з Державного земельного кадастру про:

землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць;

обмеження у використанні земель;

земельну ділянку;

2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

3) викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації;

видача довідки про:

1) наявність та розмір земельної частки (паю);

2) наявність у Державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення (використання);

надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою;

видача довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки;

видача висновку державної експертизи землевпорядної документації щодо об`єктів, які підлягають обов`язковій державній експертизі;

видача рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

видача рішення про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Крім того, відповідно до ч. 3 вказаного наказу встановлено, що територіальним органам Держземагснтства України з 1 січня 2015 року необхідно забезпечити недопущення прийому заяв суб`єктів звернень (у тому числі тих, що надійшли поштою) щодо адміністративних послуг, які надаються через центри їх надання, та недопущення видачі суб`єктам звернень оформлених результатів надання адміністративних послуг або рішення про відмову в їх наданні.

Як свідчить зміст наданої позивачу відповіді, ведення Державного земельного кадастру на території міста Києва центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у м. Києві здійснюється з 01.01.2013, тобто з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Згідно частини 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

У зв`язку з цим та з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів і його територіальним органом у м. Києві Державному агентству земельних ресурсів відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2012 № 715/8999 «Про передачу інформації про земельні ділянки в межах міста Києва» було передано інформацію про земельні ділянки в межах міста Києва, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) до 01.01.2013 в книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею та договорів оренди землі в електронному вигляді, тобто про передані у власність чи користування земельні ділянки.

Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності та шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом на підставі відповідної документації із землеустрою.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

З урахуванням зазначеного та вимог статей 79, 79-1 Земельного кодексу України, суд зазначає, що Державний земельний кадастр містить відомості лише про сформовані та зареєстровані земельні ділянки, у зв`язку з чим, інформація про несформовані земельні ділянки (не зареєстровані) в Державному земельному кадастрі відсутня.

Як вказує відповідач, рішенням Київської міської ради «Про інвентаризацію земель міста Києва» від 10.09.2015 № 958/1822 вирішено провести інвентаризацію земель міста Києва та дозволено виступати замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель міста Києва за кошти місцевого бюджету Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Проте, матеріали інвентаризації земель м. Києва, зокрема, земель, що не використовуються до Державного земельного кадастру не внесено, у зв`язку з чим, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві не мало можливості надати запитувані позивачем графічні матеріали, про що останнього було повідомлено у відповідях від 25.09.2020 № ГП-2020/0-200/6/43-20 та № Ш-202/0-200/0/43-20.

Крім цього, абзацом 2 частини 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Верховний Суд у постанові від 05.11.2019 по справі № 359/7966/16-а (К/9901/23141/18) також роз`яснив, що до моменту внесення відповідної інформації (про несформовані земельні ділянки) до містобудівного та Державного земельного кадастрів саме виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади у відповідності до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Окрім зазначеного, Верховий Суд у постановах від 31.07.2018 по справі № 127/1907/16-а та від 07.02.2020 по справі № 127/13810/17 також погодився із тим, що розпорядниками інформації про вільні земельні ділянки до моменту їх внесення у відповідні кадастри є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади.

Таким чином, розпорядником земель комунальної форми власності на території м. Києва є Київська міська рада, а земель державної власності, крім випадків, визначених ч.4 і 8 ст. 122 ЗК України, у власність або користування для всіх потреб Київська міська державна адміністрація, а не ГУ Держгеокадастру у м. Києві, як вважає позивач.

В зв`язку із наведеним, доводи позивача про бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві щодо відмови надати публічну інформацію про запитувані земельні ділянки, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи. Відтак, у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

До того ж, відповідачем у наданій відповіді роз`яснено, що з метою прозорості земельних відносин, для перегляду всіх бажаючих відкрито Публічну кадастрову карту, яка містить публічну кадастрову інформацію про земельні ділянки України. Для загального доступу викладені дані з Державного земельного кадастру, визначені як публічні: місце розташування ділянки, її межі, кадастровий номер, площа, форма власності та цільове призначення. Обов`язковою умовою отримання доступу до інформації є електронна ідентифікація заявника (фізичної або юридичної особи) - використанням електронного цифрового підпису або альтернативної схеми ідентифікації BankID (ідентифікація через банківську картку). Інформаційна система автоматично опрацьовує запит та надає відомості про права власності на землю та дату їх набуття.

Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про незаконність і необґрунтованість вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві у відмові надати публічну інформацію щодо запитуваних земельних ділянок, похідна вимог про зобов`язання надати запитувану публічну інформацію щодо земельних ділянок, які зазначені у запитах від 15.09.2020, також не підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, обґрунтованості аргументів сторін, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 241-246 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білоноженко М.А.