Справа № 340/2176/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/2176/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, (вул. В.Перспективна, 55, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, простить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Кіровоградській області, яка полягає у неповерненні помилково (безпідставно) сплачених коштів у розмірі 1660 грн. 80 коп.;

- стягнути з відповідного рахунку Головного управління ДПС у Кіровоградській області на мою користь помилково (безпідставно) сплачені грошові кошти у розмірі 1660 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) 80 коп. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- стягнути на мою користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди;

- стягнути на мою користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-153961-52 від 04.07.2019 в сумі 21030,90 грн. на підставі якої було відкрито виконавче провадження Подільським відділом державної виконавчої служби у м. Кропивницького Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №60725647 та частково стягнуто грошові кошти в сумі 1660 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) 80 коп.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 №340/7063/23, яке набрало законної сили 14.11.2023, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-153961-52 від 04.07.2019 в сумі 21030,90 грн.

Зважаючи на скасування вимоги №Ф-153961-52 від 04.07.2019, позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення стягнути коштів в сумі 1660,80 грн., на яку відповідач надав відповідь про відмову у поверненні коштів зважаючи на те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 №340/7063/23 не містить вимог зобов`язального характеру щодо повернення сплачених коштів.

Крім того, позивач вказує на заподіяння йому моральної шкоди через неповернення грошових коштів, яку він оцінює в розмірі 10000 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

02.05.2024 відповідачем надано відзив на позов вимоги якого не визнаються повністю з підстав зазначених у відзиві (а.с.21-25).

Позивачем надано відповідь на відзив, якою, на переконання позивача, спростовуються доводи відповідача наведені у відзиві на позов (а.с.29-31).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у період з 29.09.1999р. по 25.07.2023р. позивач був зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця.

Відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-153961-52 від 04.07.2019 в сумі 21030,90 грн. на підставі якої було відкрито виконавче провадження Подільським відділом державної виконавчої служби у м. Кропивницького Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №60725647 та частково стягнуто з позивача грошові кошти в сумі 1660 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) 80 коп.

В подальшому рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 №340/7063/23, яке набрало законної сили 14.11.2023, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-153961-52 від 04.07.2019 в сумі 21030,90 грн.

Зважаючи на скасування вимоги №Ф-153961-52 від 04.07.2019, позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення стягнути коштів в сумі 1660,80 грн. (а.с.13,14), на яку відповідач надав відповідь про відмову у поверненні коштів зважаючи на те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 №340/7063/23 не містить вимог зобов`язального характеру щодо повернення сплачених коштів (а.с.15).

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 16.01.2016 №6 (далі - Порядок).

Порядок визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску. Згідно з пунктом 3 Порядку неналежний Платник - це платник, з рахунку якого здійснено помилкове списання коштів та/або який не є платником єдиного внеску.

Повернення Коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719 (пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 4 пункту 6 Порядку помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною 13 статті 9 Закону №2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження №60725647 з позивача була стягнута сума єдиного внеску у розмірі 1660,80 грн., що підтверджується листом Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницького Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.01.2024 та платіжною інструкцією №16509 від 22.09.2023 (а.с.11,12).

Оскільки сума єдиного внеску у розмірі 1660,80 грн. була стягнута з позивача безпідставно, тобто за відсутності у нього відповідного обов`язку, він має право на повернення цих грошових коштів.

Відповідно до норм КАС України суд розглядає адміністративні справи за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Гарантуючи кожній особі право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, стаття 5 КАС України одночасно визначає, у який спосіб особа може просити суд їх захистити, зокрема шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини першої цієї статті).

Суд звертає увагу на те, що у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 №340/7063/23 зазначено про відсутність у позивача обов`язку зі сплати у відповідний період єдиного внеску як фізичною особою-підприємцем, відтак відсутність заборгованості зі сплати ЄСВ та підстав подальшого нарахування ЄСВ.

Відмова відповідача повернути позивачеві помилково сплачений єдиний внесок свідчить про бездіяльність з боку відповідача щодо повернення коштів. Відтак, предметом позову у цій справі є бездіяльності відповідача, внаслідок якої порушене право позивача на майно, а способом захисту порушеного права, про який позивач може просити суд, є визнання такої бездіяльності протиправної та стягнення помилково сплачених коштів з рахунку, на який кошти сплачені.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі №560/4304/18 з приводу аналогічних правовідносин, зобов`язання відповідача повернути позивачу помилково сплачені кошти зменшує ефективність судового захисту порушеного права позивача. Зважаючи на це, Верховний Суд вважає ефективним способом захисту прав позивачів визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів з відповідного рахунку відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Кіровоградській області, яка полягає у неповерненні помилково (безпідставно) сплачених коштів у розмірі 1660 грн. 80 коп. та стягнення з відповідного рахунку Головного управління ДПС у Кіровоградській області на мою користь помилково (безпідставно) сплачені грошові кошти у розмірі 1660 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) 80 коп. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України проголошено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в у п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В даному випадку суд зазначає, що виникненню спірних правовідносин, які вирішувались судом, передувала бездіяльність позивача щодо своєчасного здійснення заходів передбачених Законом України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в частині державної реєстрації припинення підприємницької діяльності у зв`язку з фактичним припинення такої діяльності. Здійснення вказаних заходів розпочато позивачем вже після формування вимоги №Ф-153961-52 від 04.07.2019.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. суд зазначає наступне.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 26.03.2024р. (а.с.16), розрахунок суми гонорару, який містить опис наданих послуг: підготовка та подання до суду позовної заяви (3 год., 3000 грн.), підготовка та подання до суду відповіді на відзив на позовну заяву (1 год., 1000 грн.) (а.с.42), квитанція до прибуткового касового ордеру від 06.03.2024 (а.с.43).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що предметом оскарження в даній справі було бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо повернення безпідставно стягнутої суми ЄСВ в розмірі 1660,80 грн., а заявлений розмір витрат на правничу допомогу становить 4000,00 грн., що свідчить про явну не співмірність з ціною позову.

На переконання суду співмірною вартістю послуг пов`язаних з правничою допомогою адвоката є 300 грн.

З наведених вище підстав на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суд присуджує до відшкодування судові витрати на правничу допомогу в розмірі 300 грн.

В іншій частині судові витрати повинен понести позивач.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Кіровоградській області, яка полягає у неповерненні помилково (безпідставно) сплачених коштів у розмірі 1660 грн. 80 коп.

Стягнути з відповідного рахунку Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 помилково (безпідставно) сплачені грошові кошти у розмірі 1660 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) 80 коп. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 300 грн. за рахунок асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК