Справа № 480/5218/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р. Справа № 480/5218/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Опімах Л.М.) від 28.02.2024 по справі № 480/5218/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про накладення штрафу від 04.02.2022 № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про порушення відповідачем порядку проведення перевірок, зокрема невиконання вимог щодо повідомлення суб`єкта господарювання про перевірки, про їх результати, що позбавило її можливості надати необхідні пояснення та документи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 480/5218/23 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними і скасовано постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 04 лютого 2022 року №№ 1-8 про застосування до ОСОБА_1 штрафів у розмірі 51000 грн.00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на користь ОСОБА_1 4080 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на те, що Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», яким регламентується проведення перевірок характеристик продукції не передбачено повідомлення суб`єкта господарювання про проведення у нього планової перевірки, а тому, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області законно проведена планова перевірка характеристик продукції та обґрунтовано прийняті рішення про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 . Вказує, що на момент прийняття постанов про накладення штрафних санкцій позивач не надав належних доказів, що спростовували б порушення законодавства, виявлені під час перевірки, що визначено ч. 2 ст. 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Також зазначає, що у Протоколі № 1 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 21 січня 2022 року зазначено, що правопорушення ФОП ОСОБА_1 полягає у такому: неповне виконання рішень про вжиття обмежувальних коригувальних заходів щодо усунення формальної невідповідності від 21.12 2021 р. №№ 189-196.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 480/5218/23 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є суб`єктом господарської діяльності - фізичною особою-підприємцем, місцем реєстрації якої є: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 95). Місцем провадження господарської діяльності є магазин «ТА-DA», розташований в «ЦУМі» за адресою: м. Суми, Покровська площа, 3 (а.с. 94).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області, 14.12.2021 виданий наказ № 1891-ОД про проведення планової (виїзної) перевірки характеристик енергоспоживчих продуктів, що розповсюджуються за адресою: 40000, місто Суми, Покровська площа, 3, магазин «ТА-DA». На підставі наказу видано направлення на проведення перевірки від 14.12.2021 року № 60 та у період з 15 грудня 2021 року по 20 грудня 2021 року посадовими особами відповідача проведено перевірку характеристик енергоспоживчої продукції, за адресою: місто Суми, Покровська площа, 3, магазин «ТА-DA» (а.с. 89-90, 91).

За результатами перевірки характеристик енергоспоживчих продуктів, електричного та електронного обладнання, у тому числі низьковольтного, посадовими особами Головного управління складений акт перевірки характеристик продукції № 46 від 20.12.2021 року, зі змісту якого вбачається, що контролюючим органом перевірено вісім пристроїв (зарядний пристрій ТМ ХО Х-35D, гірлянда Н-05 (NC 127-100-mix-1), подовжувач У 10-261L-5м, кип`ятильник 1,5 кВт ЭП, гірлянда ТМ Multi-Function 140L, кип`ятильник 0,5 кВт ЭП-0,5/220, ваги електронні Digital Price, гірлянда АВ 180 ламп), стосовно яких встановлені ідентичні порушення.

Так, у акті вказано:

виробником не забезпечено супроводження електрообладнання інструкціями та інформацією про безпечність, складеними згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов, чим порушено п. 1.13 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1067, п. 18 Технічного регламенту електромагнітної сумісності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1077;

виробник та імпортер не зазначив своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку та контактну поштову адресу на електрообладнанні. Дані імпортера також відсутні на пакуванні. Перед наданням електрообладнання на ринку розповсюджувач не перевірив виконання виробником та імпортером вимог Технічного регламенту. Зазначене є порушенням п.п. 12,20,28 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1067, п.п. 17, 25, 32 Технічного регламенту електромагнітної сумісності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1077;

знак відповідності технічним регламентам на апаратуру не нанесено. Перед наданням електрообладнання на ринку розповсюджувач не перевірив його наявності, що є порушенням п.п. 8, 28, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1067, п.п. 13, 32, 45 Технічного регламенту електромагнітної сумісності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1077;

на запит органу державного ринкового нагляду про надання інформації та документації необхідної для демонстрування відповідності електрообладнання вимогам Технічного регламенту було надано Декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту з електромагнітної сумісності. Враховуючи, що на виріб поширюється дія кількох технічних регламентів (технічний регламент низьковольтного електричного обладнання та з електромагнітної сумісності), що вимагають складення декларації про відповідність, повинна бути складена єдина декларація про відповідність стосовно всіх таких технічних регламентів. Така декларація не була надана. Зазначене є порушенням п.п. 8, 31, 39 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1067, п.п. 13, 35, 42 Технічного регламенту електромагнітної сумісності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.12.2015 № 1077.

На підставі акту 21 грудня 2021 року прийняті рішення № 189, № 190, № 191, № 192, № 193, № 194, № 195, № 196 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів у вигляді усунення формальної невідповідності (а.с. 128-140, 142-165).

17.01.2022 року першим заступником начальника Управління виданий наказ № 57-ОД «Про проведення перевірки стану виконання рішень ФОП ОСОБА_1 » та направлення № 5 на проведення перевірки (а.с. 168, 169).

За результатами перевірки 21 січня 2022 року складені Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 1 та протокол № 1 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (а.с. 171-172, 173).

04 лютого 2022 року за результатами розгляду акту перевірки № 1 від 21 січня 2022 року та протоколу № 1 від 21 січня 2022 року, рішень про вжиття обмежувальних заходів Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області прийняті постанови №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 про накладення на позивача кожною постановою штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі п`ятдесят одна тисяча гривень (а.с. 174-181).

Не погодившись з винесеними відповідачем постановами, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що під час здійснення заходів ринкового нагляду, відповідачем допущені суттєві процедурні порушення, що виключає притягнення до відповідальності суб`єкта господарювання за п. 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, а також Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (далі - Закон № 2735-VI), який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

За приписами статті 3 Закону № 2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абзац 2 частини 1 статті 1 Закону № 2735-VI).

Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону № 2735-VI у разі, якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону № 2735-VI).

Частиною 1 статті 22 Закону № 2735-VI визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Згідно із вимогами частини 2 статті 23 Закону № 2735-VI при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Відповідно до вимог частини 3 та 6 статті 23 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Частиною 3 ст. 24 Закону № 2735-VI передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач уважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Згідно із вимогами частин першої та третьої статті 29 Закону № 2735-VI у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону № 2735-VІ обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Частиною 6 ст. 30 Закону № 2735-VІ визначено, що органами ринкового нагляду у випадках, передбачених Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», можуть також застосовуватися обмеження введення в обіг або розповсюдження продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 2735-VІ відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року, № 124-VIII (далі - Закон № 124-VIII) цей Закон визначає правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності.

Згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» № 124-VIII, технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні процедурні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва; введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами перевірки спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області 20 грудня 2021 року складений Акт перевірки характеристик продукції № 46, в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 , порушила норми Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2011 року № 1067 та Технічного регламенту електромагнітної сумісності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1077 щодо наступних товарів: зарядний пристрій ТМ ХО X - 35 D, гірлянда Н - 05 (NC 127 -100 - mix - 1), подовжувач У 10-261L-5m, кип`ятильник 1,5 кВт ЭП, гірлянда ТМ Multi - Function 140 L, кип`ятильник 0,5 кВт ЭП - 0,5/220, ваги електронні Digital Price, гірлянда АВ 180 ламп.

21 грудня 2021 року спеціалістами відповідача прийняті Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 189-196.

17.01.2022 року першим заступником начальника Управління виданий наказ № 57-ОД «Про проведення перевірки стану виконання рішень ФОП ОСОБА_1 » та направлення № 5 на проведення перевірки.

За результатами перевірки 21 січня 2022 року складені Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 1 та протокол № 1 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

04 лютого 2022 року відповідачем прийняті постанови №№ 1-8 про застосування до позивача штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі п`ятдесят одна тисяча грн. за кожною постановою.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону № 2735-VI, основними принципами ринкового нагляду і контролю продукції є, зокрема, додержання прав і захист інтересів суб`єктів господарювання, споживачів (користувачів) під час здійснення ринкового нагляду і контролю продукції.

Приписами ст. 7 Закону № 2735-VI визначено права суб`єктів господарювання.

Так, суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: 1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства; 2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; 3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; 4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; 5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції; 6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України; 7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб; 8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду; 9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 10) отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду; 11) при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.

Суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції користуються іншими правами, визначеними цим Законом, Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", іншими нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами).

Відповідно до п. п. 7, 9 ч. 1 ст. 17 Закону № 2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, зобов`язані, зокрема, ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством; дотримуватися встановлених цим Законом принципів, вимог та порядку здійснення заходів ринкового нагляду.

Зі змісту акту перевірки характеристик харчової продукції від 20.12.2021 р. № 46 вбачається, що перевірка проводилася уповноваженими особами відповідача головним спеціалістом відділу ринкового нагляду ОСОБА_2 та провідним спеціалістом ОСОБА_3 . Відомостей щодо залучення інших осіб, або про осіб, які були присутні під час проведення перевірки, зокрема позивача чи його уповноваженої особи, вказаний акт не містить.

Крім цього, судом встановлено, що акт підписаний уповноваженими особами відповідача, а в графі «З актом ознайомлений і один примірник отримав» міститься запис «від підпису відмовився». Разом з тим, яка саме особа відмовилася від підписання акту інформація відсутня.

В акті також міститься посилання на те, що його направлено 21.12.2021 р. через відділення поштового зв`язку (а.с. 128-137).

За наслідками проведення перевірки відповідачем складені рішення про вжиття обмежувальних (корегуальних) заходів від 21.12.2021 р. № № 189-196, згідно яких на позивача покладено обов`язок вжити заходів з усунення формальної невідповідності шляхом ефективної взаємодії між суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання, а у разі відсутності ланцюга постачання, іншим шляхом, що не суперечить чинному законодавству (термін виконання до 18 січня 2022 р.).

В цих рішеннях також міститься відмітка про те, що вони надіслані на адресу позивача через відділення поштового зв`язку 21.12.2021 р. (а.с. 142-165).

Разом з тим, на підтвердження факту направлення акту перевірки та рішень про вжиття обмежувальних (корегуальних) заходів (як на адресу реєстрації суб`єкта господарювання, так і на адресу провадження підприємницької діяльності), відповідачем надано накладні служби кур`єрської доставки «Express Mail», а не квитанцій поштового відділення (разом з описом вкладення, штрих-кодовим ідентифікатором, тощо), що суперечить відомостям щодо способу направлення документів, які вказані в акті перевірки та рішеннях про вжиття обмежувальних (корегуальних) заходів.

Крім того, в наданих накладних відсутня інформація про вручення позивачу зазначених вище документів, а також відсутня інформація про можливі причини невручення документів.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.ч. 10-14 ст. 33 Закону № 2735-ІV строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню, та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення.

До прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам.

Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання.

До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб`єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані.

Пояснення, заперечення та інформація до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, надані (надіслані) суб`єктом господарювання, підлягають обов`язковому розгляду органом ринкового нагляду та зберігаються в органі ринкового нагляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 2735-ІV з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.

Суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення. (ч. 2 ст. 34 Закону № 2735-ІV).

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем не доведено ані факті належного направлення акту перевірки та рішень про вжиття обмежувальних (корегуальних) заходів на адресу позивача, ані факту вручення цих документів чи неможливості їх вручення з підстав, які не залежать від відповідача у справі, у зв`язку з чим позивач об`єктивно був позбавлений можливості знати про виявлені порушення, та на виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегуальних) заходів надати до контролюючого органу відповідні пояснення та копії документів щодо спростування висновків перевіряючих.

Також колегія суддів зазначає, що Порядок здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 2011 р. № 1017 (далі Порядок № 1017).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1017 контроль стану виконання рішень здійснюється органами державного ринкового нагляду (далі - органи ринкового нагляду) шляхом проведення: 1) аналізу повідомлень про виконання рішень, поданих суб`єктами господарювання, яких стосуються такі рішення; 2) перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень; 3) моніторингу результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Згідно з п. 4 Порядку № 1017 суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком. Повідомлення про виконання рішення подається суб`єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення. Суб`єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.

Положеннями п. 7 Порядку № 1017 визначено, що у разі коли за результатами аналізу повідомлення про виконання рішення встановлено, що інформація, яка міститься в повідомленні та доданих до нього документах (їх копіях), є недостатньою для підтвердження факту результативності виконання рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності такої інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішення. Перевірка стану виконання рішення проводиться також у разі неподання суб`єктом господарювання повідомлення про його виконання в установлений у рішенні строк.

Відповідно до п. 9 Порядку № 1017 під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду визначає ступінь та результативність виконання суб`єктом господарювання такого рішення.

Судовим розглядом встановлено, що 21.01.2022 р. відповідачем (його посадовими особами) складений акт № 1 перевірки виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, згідно якого становлено ступінь виконання «часткове» та яке «не може бути визнане результативним». В розділі «Детальний опис стану виконання» зазначено: продукція відносно якої вжито обмежувальні заходи, а також будь-яка інформація про її місцезнаходження відсутня (а.с. 171-172).

Дослідивши зміст цього акту, судом встановлено, що в ньому не міститься підпису суб`єкта господарювання (чи його уповноваженої особи) про його отримання або про відмову від підписання цього акта.

В свою чергу, в ньому міститься відмітка про те, що цей акт направлений через відділення поштового зв`язку 26.01.2022 р., але на підтвердження цієї обставини відповідачем надано накладну служби кур`єрської доставки «Express Mail», а не квитанцію поштового відділення (разом з описом вкладення, штрих-кодовим ідентифікатором, тощо), що суперечить відомостям щодо способу направлення акті від 21.01.2021 р.

Крім того, в наданій накладній також відсутня інформація про вручення позивачу зазначених вище документів, а також відсутня інформація про можливі причини невручення документів.

Колегія суддів також зазначає, що Форма № 2 акта перевірки характеристик продукції і Форма № 13 протоколу про виявлені порушення, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.04.2019 № 667, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.05.2019 за № 540/33511, містить відомості про необхідність участі у складанні вказаних документів представника суб`єкта господарювання, зазначення підписів таких осіб та зазначення посад, відомостей про відмову у підписанні протоколу.

Тобто, аналіз зазначених норм щодо порядку проведення вищенаведених перевірок свідчить про те, що проведення планової виїзної перевірки характеристик продукції здійснюється у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання зі складанням відповідного акта перевірки та протоколу виявлених порушень, при цьому, вказані акт та протокол повинні складатися у присутності керівника суб`єкта господарювання або іншої відповідальної посадової особи з наданням суб`єктом господарювання документів та пояснень щодо виявлених порушень, які підписуються такими посадовими особами суб`єкта господарювання або відмовляються від такого підпису, що підтверджується змістом Форми № 2 та Форми № 13 відповідного акта та протоколу.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що 21.01.2022 відповідачем складений протокол № 1 про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», в якому міститься відмітка про відмову від його підписання суб`єктом господарювання (чи його уповноваженою особою), але з якого не вбачається, що суб`єкт господарювання (позивач у справі) чи його уповноважена особа, були присутніми при складенні цього протоколу та відмовлявся від його підписання.

В подальшому, відповідачем прийняті спірні постанови від 04.02.2022 р. про накладення штрафу на позивача та на підтвердження факту направлення цих постанов відповідачем надано накладні зі штрих-кодовим ідентифікатором АТ «Укрпошта» та опис вкладення у цінний лист (а.с. 174-185).

Колегія суддів зазначає, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

На переконання колегії суддів, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо правових наслідків допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваних у цій справі адміністративних актів відповідача.

Враховуючи те, що перевірка проведена за відсутності суб`єкта господарювання, без ознайомлення її з наказом про здійснення перевірки та направленням на проведення перевірки, без забезпечення можливості суб`єкта господарювання бути присутнім під час проведення перевірки, а також те, що відповідачем не доведено факту належного повідомлення позивача при складення ним акту від 21.12.2021 та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, що перешкодило суб`єкту господарювання надати відповідні пояснення та копії документів щодо спростування висновків контролюючого органу, зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, що в свою чергу є підставою для скасування прийнятих за її наслідками постанов про накладення штрафів. При цьому, порушення аналогічного характеру допущені контролюючим органом і під час наступної перевірки (позапланової) стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, результати якої відображені у акті № 1 від 21.01.2022.

На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 04.02.2022 №№ 1-8 про застосування до позивача штрафу у розмірі 51000,00 грн. (згідно кожної постанови) є протиправними і підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 480/5218/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко