Справа № 420/267/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/267/24

Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О. Дата і місце ухвалення: 21.03.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з метою митного оформлення товару (помідор свіжий, перець свіжий), поставленого за зовнішньоекономічним договором (контрактом) №03/23 від 23.06.2023р., ТОВ «Дунайська імпортна компанія» було подано до Одеської митниці митні декларації №23UA41U8 та №23UA45U4, в яких застосовано преференційні ставки сплати ввізного мита. Однак, Митницею повідомлено декларанта щодо наявності у нього сумнівів щодо країни походження товарів та, як наслідок, щодо правомірності застосування товариством преференційного режиму митного оформлення, внаслідок чого відповідачем сформовано ідентичні за своїм змістом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949. Зазначені картки відмови ТОВ «Дунайська імпортна компанія» вважає незаконними та зазначає, що вони фактично зупинили преференційний режим розмитнення товару та зумовили здійснення митного оформлення товариством на загальних підставах. Наявність у контролюючого органу сумнівів щодо наданих декларантом документів на підтвердження заявленої ним країни походження товару є лише обставиною для перевірки таких документів, однак це не може бути беззаперечною підставою для відмови у застосуванні преференційної ставки мита. Позивач стверджував, що митні декларації заповненні та подані у відповідності до ст.ст.257, 264 та 266 МК України, а додані до них документи належним чином оформлені та містили всі необхідні дані для того, щоб митний орган мав можливість впевнитися у правомірності застосування ТОВ «Дунайська імпортна компанія» преференційної ставки мита.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2024р. позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Дунайська імпортна компанія» судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 21.03.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для звільнення від ввізного мита згідно із заявленою у графі 36 митних декларацій №23UA41U8 та №23UA45U4 преференцією « 410» були подані товариством сертифікати про походження товарів форми EUR 1 від 27.06.2023р. №W 027662 та №W 027660. За результатами розгляду товаросупровідних документів посадовою особою відділу митного оформлення №2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці встановлено невиконання умов, які визначені статтями 257 (пункти 6 частини 8), 264, 266 Митного кодексу України, положень, що встановлені Регіональною Конвенцією про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, вимог порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, а саме: невірне внесення до граф 36 «Преференція» митної декларації цифрових кодів податкової пільги в обкладенні товарів ввізним митом відповідно до класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, передбачених законодавством України щодо товарів - в гр.31 відсутній виробник товару. У зв`язку з цим, сформовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949, призупинено преференційний режим до отримання результатів перевірки та запропоновано імпортеру здійснення оформлення товарів на загальних підставах.

Апелянт стверджує, що при прийнятті спірних карток відмови Одеська митниця діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та не порушувала прав і законних інтересів ТОВ «Дунайська імпортна компанія».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 23.06.2023р. ТОВ «Дунайська імпортна компанія» укладено з Фірмою «SC FOREVER FRUCT SRL» (Румунія) контракт на поставку №03/23, за умовами якого Постачальник зобов`язаний поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, зазначений у замовленні Покупця та у виставлених на його підставі інвойсах. Поставка Товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії Товару узгоджується Сторонами і визначається в Замовленнях, наданих Покупцем на кожну партію Товару. Загальна кількість поставленого Товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії Товару.

Декларант позивача здійснив декларування поставленого в Україну на виконання вказаного Контракту товару за митними деклараціями від 30.06.2023р.:

- №23UA41U8 (Товар №1 помідор свіжий у картонних коробках 2701 шт. на 26 дерев`яних палетах, врожай 2023 року. Призначений для громадського харчування. Країна виробництва Бельгія (ВЕ); Товар №2 перець свіжий у картонних коробках 480 шт. на 5 дерев`яних палетах, врожай 2023 року. Призначений для громадського харчування. Країна виробництва Нідерланди (NL);

- №23UA45U4 (Товар №1 помідор свіжий у картонних коробках 1671 шт. на 16 дерев`яних палетах, врожай 2023 року. Призначений для громадського харчування. Країна виробництва Бельгія (ВЕ).

До митних декларацій додано документи за переліком, визначеним МК України.

У графі 36 «Преференція» митних декларацій №23UA41U8 та №23UA45U4 зазначено тарифну пільгу за кодом 410.

Підставою для звільнення від ввізного мита згідно із заявленою у графі 36 митних декларацій №23UA41U8 та №23UA45U4 преференцією « 410» декларантом подані сертифікати про походження товарів форми EUR 1 від 27.06.2023р. №W 027662 та №W 027660 на підставі абзацу першого частини першої статті 29, додаток І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу ІV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Проте, Одеською митницею прийнято оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949.

Згідно вказаних карток, які є ідентичними за своїм змістом, зазначено, що позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з невиконанням умов, які визначені статтями 257 (пункти 6 частини 8), 264, 266 Митного кодексу України, затвердженого Законом України від 13.03.2012р. №4495-VI, положень, що встановлені Регіональною Конвенцією про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, вимог порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, невірне внесення до граф 36 «Преференція» митної декларації цифрових кодів податкової пільги в обкладенні товарів ввізним митом відповідно до класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, передбачених законодавством України щодо товарів 1,2 - в гр.31 відсутній виробник товару. Згідно статті 4 б Доповнення I до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження товари повинні вважатися цілком виробленими в даній країні. Відповідно до пункту 4 статті 32 Доповнення I Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження передбачено можливість призупинення преференційного режиму до отримання результатів цієї перевірки, у зв`язку із чим імпортеру пропонується здійснення оформлення вищезазначених товарів на загальних підставах.

Формування Одеською митницею вказаних карток відмови зумовило здійснення товариством митного оформлення товарів на загальних підставах без застосування преференційних ставок мита.

Вважаючи неправомірними картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949 ТОВ «Дунайська імпортна компанія» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що у спірних картках відмови митним органом не зазначено конкретний підпункт п.6 ч.8 ст. 257 МК України, невиконання якого слугувало підставою для їх прийняття, як і не зазначено конкретну норму Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої приєднана Україна згідно із Законом від 08.11.2017р. №2187-VIII, невиконання якої слугувало підставою для прийняття оскаржуваних карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів. Суд зазначив, що застосовані відповідачем в оскаржуваних картках підстави відмови у митному оформленні товарів (невірне внесення до граф 36 «Преференція» митної декларації цифрових кодів податкової пільги відповідно до класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України; в гр.31 відсутній виробник товару) не передбачені вичерпним переліком підстав для відмови у митному оформленні товарів, передбаченим ч.6 ст.54 МК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову товариства виходячи з наступного.

Відповідно ч.5 ст.280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно ч.1, ч.3 ст.43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Пунктом 1 частини 3 статті 44 МК України передбачено, що у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно ч.2 ст.36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст.36 МК України положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Частиною 9 статті 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» у митних деклараціях вказувало значення ввізного мита на рівні 5%, 10%, посилаючись на преференції, передбачені Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Так, Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16.09.2014р. №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).

Згідно з умовами вказаної Угоди її Сторони поступово створюють зону вільної торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цього кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно ст.26 Угоди положення Глави «Національний режим та доступ товарів на ринки», розділу «ТОРГІВЛЯ І ПИТАННЯ, ПОВ`ЯЗАНІ З ТОРГІВЛЕЮ» застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.

Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Згідно положень ст.ст.27, 29 Угоди для цілей цієї Глави «мито» включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.

Кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно до п.1 ст.16 Протоколу І (Протокол щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва) до Угоди товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Згідно з частиною третьою статті 2 зазначеного Протоколу експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього протоколу.

Відповідно до статті 33 цього Протоколу митні органи країни імпорту мають право здійснювати подальші перевірки підтвердження походження товару у довільному порядку або тоді, коли мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статус і походження відповідних товарів або виконання інших вимог даного Протоколу.

Регіональна конвенція про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, до якої приєднана Україна згідно із Законом від 08.11.2017р. №2187-VIII, встановлює положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідними угодами, укладеними між Договірними Сторонами.

Згідно ст.15 розділу V Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а;

(b) сертифікат з перевезення товару EUR-MED, зразок якого наведений у Додатку III b;

(c) у випадках, вказаних у статті 21 (1), декларація (надалі іменуватиметься «декларацією походження» або «декларацією походження EUR-MED»), надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товару достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV a i b.

Пункт 5 статті 32 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження зазначає, що митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Як вже зазначалося колегією суддів ТОВ «Дунайська імпортна компанія» у графі 36 «Преференція» митних декларацій №23UA41U8 та №23UA45U4 зазначено тарифну пільгу за кодом 410. В підтвердження підстави для звільнення від ввізного мита декларантом подані сертифікати про перевезення (походження) товарів форми EUR 1 від 27.06.2023р. №W 027662 та №W 027660, згідно яких країною походження товарів є Бельгія (ВЕ) та Нідерланди (NL).

Таким чином, позивачем належними документами підтверджено країну походження товару та наявність підстав для застосування преференційних ставок ввізного мита.

При цьому, Одеська митниця, з метою усунення сумнівів, які в неї виникли щодо походження імпортованого товару, відповідно до вимог ст.45 МК України, мала право вчинити відповідні дії, а саме: звернутися до компетентного органу країни походження товару із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Таким правом відповідач не скористався та відмовив товариству у митному оформленні з посиланням на недоліки в оформленні митних декларацій, а саме: невірне внесення до граф 36 «Преференція» митної декларації цифрових кодів податкової пільги в обкладенні товарів ввізним митом відповідно до класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України (замість « 410» вказано « 410000000»), а також в гр. 31 відсутній виробник товару.

Разом з тим, підстави відмови у митному оформленні товарів передбачені статтею 54 МК України.

Так, відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підстави для відмови у митному оформленні товарів, зазначені Одеською митницею в спірних картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023р. №UA500500/2023/000950 та №UA500500/2023/000949, не передбачені ч.6 ст.54 МК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані картки відмови є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують країну походження товару та наявність підстав для застосування преференційних ставок ввізного мита.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення від 21.03.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 червня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук