Справа № 340/4153/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/4153/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Тимошенка Д.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_2 . З липня 2022 року позивач приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії), що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 №6709 від 02.11.2022 року. Позивач вважає, що має право на збільшену додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу його участі у бойових діях. Проте у жовтні та листопаді 2022 року відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду у меншому розмірі, ніж встановлено законом. Розмір недоплачених позивачу сум складає 72 333, 33 грн., із яких 70 000 грн. за жовтень 2022 року та 2333, 33 грн. за листопад 2022 року. З цих підстав представник позивача просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року із розрахунку до 100000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, в загальному розмірі 72333, 33 грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу таку додаткову винагороду.

Ухвалою судді від 29.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, тому позовну заяву слід залишити без розгляду. Вказував, що у спірний період (жовтень та листопад 2022 року) позивачу була виплачена вся сума додаткової винагороди відповідно до умов та порядку, визначених у постанові Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, з урахуванням положень окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року, та на підставі рапортів командира підрозділу. Доводив, що довідка №6709 від 02.11.2022 року видана військовою частиною НОМЕР_2 безпідставно та помилково, тож не підтверджує право позивача на додаткову винагороду у збільшеному розмірі. Заперечуючи бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог. Зокрема вказував, що довідка військової частини НОМЕР_2 №6709 від 02.11.2022 року видана уповноваженими особами, скріплена печаткою, тому підтверджує безпосередню участь позивача у бойових діях та його право на збільшену додаткову винагороду у спірний період.

Представник відповідача подав заперечення, в яких серед іншого доводив, що додаткова винагорода у збільшеному розмірі виплачується не за сам час перебування військовослужбовців у районах ведення бойових дій, а за період виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань на відповідній території, що підтверджується бойовими розпорядженнями (бойовими наказами), записами в бойових документах про їх виконання, а також рапортом командира підрозділу.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 20.04.2022 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації у складі військової частини НОМЕР_2 на посаді водія-санітара відділення збору та евакуації поранених медичної роти.

Військова частина НОМЕР_2 діє як 65-та окрема механізована бригада - військове з`єднання механізованих військ у складі Сухопутних військ Збройних сил України.

Командир військової частини НОМЕР_2 видав наказ (з основної діяльності) №504 від 05.11.2022 року "Про виплату додаткової винагороди", пунктом 1 якого наказав виплатити військовослужбовцям військової частини додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, зокрема ОСОБА_1 - в сумі 30 000 грн. за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року.

Також командир військової частини НОМЕР_2 видав наказ (з основної діяльності) №565 від 05.12.2022 року "Про виплату додаткової винагороди", пунктом 1 якого наказав виплатити військовослужбовцям військової частини додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, зокрема ОСОБА_1 - в сумі 1000 грн. за один день - 22.11.2022 року.

Пунктом 2 цього ж наказу командир військової частини НОМЕР_2 наказав виплатити військовослужбовцям військової частини додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведенні заходів) за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, зокрема ОСОБА_1 - в сумі 70 000 грн. за період з 01.11.2022 року по 21.11.2022 року та в сумі 26666, 67 грн. за період з 23.11.2022 року по 30.11.2022 року.

Не погодившись із нарахованими сумами додаткової винагороди за жовтень та листопад 2022 року, позивач у червні 2023 року звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок №260), розділ І якого на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:

1. Цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

2. Грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

- премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

- винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту);

- допомоги.

3. Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

- штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавку за вислугу років;

- підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;

- надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;

- доплати за науковий ступінь та за вчене звання;

- премію;

- морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;

- одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;

- інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

8. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

16. Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

17. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - постанова КМУ №168).

Пунктом 1 постанови КМУ №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови КМУ №168 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У подальшому до постанови КМУ № 168 неодноразово вносилися зміни.

Так, пунктом 1 постанови КМУ №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 року №1066, яка набрала чинності 30.09.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, Міністр оборони України видав директиви №248/1217 від 07.03.2022 року, №248/1298 від 25.03.2022 року, №248/1529 від 18.04.2022 року, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022 року), окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 року (надалі - окреме доручення).

Згідно з пунктом 2 окремого доручення на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Пунктом 3 окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 установлено, що виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Пунктом 6 окремого доручення передбачено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 24.02.2022 року Кабінет Міністрів України встановив військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду. Встановлена пунктом 1 постанови КМУ №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і носить тимчасовий характер, її розмір диференціюється залежно від характеру виконуваних завдань, умов та місця їх виконання, залучення до участі у бойових діях тощо. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин.

Суд установив, що за наказами командира військової частини №504 від 05.11.2022 року та №565 від 05.12.2022 року позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода, встановлена пунктом 1 постанови КМУ №168. Так, у жовтні 2022 року позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у сумі 30 000 грн. за період з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року (з розрахунку 30 000 грн. на місяць). У листопаді 2022 року позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у сумі 70 000 грн. за період з 01.11.2022 року по 21.11.2022 року (з розрахунку 100 000 грн. на місяць), у сумі 1000 грн. за 22.11.2022 року (з розрахунку 30 000 грн. на місяць) та у сумі 26666, 67 грн. за період з 23.11.2022 року по 30.11.2022 року (з розрахунку 100 000 грн. на місяць). Накази про виплату позивачу додаткової винагороди за жовтень та листопад 2022 року видані на підставі рапортів командира медичної служби військової частини НОМЕР_2 .

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, визначених пунктом 1 постанови КМУ №168, для виплати йому збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

Надана до суду довідка командира військової частини НОМЕР_2 №6709 від 02.11.2022 року не належить до документів, які були передбачені пунктом 3 окремого доручення, та які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах для цілей виплати йому додаткової винагороди, установленої пунктом 1 постанови КМУ №168, за жовтень 2022 року. Цими документами є лише: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

За таких обставин у задоволенні позову в частині донарахування позивачу додаткової винагороди за жовтень 2022 року слід відмовити.

Разом з відзивом відповідач надав до суду журнал бойових дій підрозділу медичної роти військової частини НОМЕР_2 , який містить записи про виконання ОСОБА_1 бойових завдань (бойових чергувань) у період з 21.11.2022 року по 27.11.2022 року згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №2739дск від 12.11.2022 року. Вказане підтверджує, що позивач мав право на виплату йому збільшеної додаткової винагороди за 22.11.2022 року.

Суд вважає, що військова частина НОМЕР_2 безпідставно нарахувала та виплатила позивачу додаткову винагороду за 22.11.2022 року з розрахунку 30 000 грн. на місяць, а не з розрахунку 100 000 грн. на місяць. Такі дій відповідача слід визнати протиправними та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за 22.11.2022 року з розрахунку 100 000 грн. на місяць, з урахуванням вже виплачених сум. Нарахування конкретної суми додаткової винагороди належить до безпосередніх повноважень відповідача.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд керується статтею 122 КАС України, якою передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Оскільки КАС України не визначає строків звернення до суду з позовами щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (заробітної плати) осіб, що перебувають на публічній службі, тому таким законом в даному випадку є КЗпП України.

Частина 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022 року) передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З 19.07.2022 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про нарахування, виплату, стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з таким трудовим спором обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Між тим, пунктом 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

На час виникнення спірних правовідносин у жовтні 2022 року та на момент звернення позивача до суду з цим позовом у червні 2023 року на всій території України діяв карантин, установлений з 12.03.2020 року Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), який тривав до 30.06.2023 року.

Тож позивач, який звернувся до суду з цим позовом у червні 2023 року, не пропустив строк звернення до суду, а підстави для залишення його позову без розгляду, про що просить представник відповідача, відсутні.

Судові витрати сторони у справі не понесли.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану за 22.11.2022 року у зменшеному розмірі.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за 22.11.2022 року з розрахунку 100 000 гривень на місяць, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ