Справа № 120/3381/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2024 р. Справа № 120/3381/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за №24 від 07.03.2024.

Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.05.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що наявний у позивача пільговий стаж (05 років 08 місяців 03 дні) є недостатнім для призначення йому пільгової пенсії. Також вказав, що до пільгового стажу позивача не зараховано його періоди роботи згідно довідки №51 від 20.11.2023, оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам додатку №5, визначеного Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, а саме: посада "електрозварювальник" - не відповідає посаді "електрогазозварник", зазначеній в трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.04.1989.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 27.02.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як свідчать матеріали справи, подана позивачем заява про призначення пенсії була передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За результатом розгляду такої заяви прийнято рішення від 07.03.2024 №24, яким позивача відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. Відмови мотивована тим, що наявний у позивача пільговий стаж (05 років 08 місяців 03 дні) є недостатнім для призначення йому пільгової пенсії. В рішення також вказано, що до пільгового стажу позивача не зараховано його періоди роботи згідно довідки №51 від 20.11.2023, оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам додатку №5, визначеного Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, а саме: посада "електрозварювальник" - не відповідає посаді "електрогазозварник", зазначеній в трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.04.1989.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону № 1058 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, встановлений відповідачем пільговий стаж позивача складає 05 років 08 місяців 03 днів.

Як видно із розрахунку стажу позивача, долученого до відзиву на позовну заяву, до пільгового стажу позивача зараховано періоди його роботи з 02.06.2015 по 27.11.2019, з 01.06.2022 по 02.10.2022, з 22.10.2022 по 09.11.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 18.03.2023 по 04.12.2023.

Поряд із цим, як видно із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , остання містить записи про його трудову діяльність, а саме:

- з 17.08.1990 по 03.09.1990 на посаді учня електрозварника (18 днів);

- з 06.03.1991 по 04.06.1996 на посаді електрогазоварника (5 років 3 місяці);

- з 01.07.1996 по 28.02.2004 на посаді електрозварювальника (7 років 7 місяців 28 днів);

- з 03.11.2005 по 07.07.2008 на посаді електрозварника (2 роки 8 місяців 2 дні);

- з 16.07.2008 по 18.11.2008 на посаді електрозварника (4 місяці 3 дні).

Усі відповідні записи відображенні у трудовій книжці позивача. Жодних зауважень до відповідних записів в оскаржуваному рішення не відображено.

При цьому, варто врахувати, що Розділом XXXII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії газозварювальник, електрозварювальник.

Розділом XXXIII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії газозварювальник, електрозварювальник.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII Загальні професії передбачені професії електрозварники та газозварники.

Розділом XXXIII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою КМУ від 16.01.2003 №36, передбачалися професії газозварник, електрогазозварник.

Враховуючи зазначене, професія електрогазозварника (газоелектрозварника) передбачена у всіх списках № 2 діючих у спірні періоди роботи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що кваліфікаційною характеристикою робіт електрозварника передбачено виконання робіт, як електрозварника так і газозварника.

Також слід зауважити, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для висновку про те, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому останнє не може бути підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до спеціального стажу.

Враховуючи те, що обидві вищевказані професії передбачені Списками №2, чинними у період роботи позивача, то й робота на посадах "газоелектрозварник" та "електрогазозварник" надає право на пенсію за віком на пільгових умовах у разі виконання відповідних робіт упродовж повного робочого дня.

Підсумовуючи, слід зазначити, що що трудова книжка позивача є належним та достатнім доказом для підтвердження його роботи у спірних періодах на посадах, передбачених Списком №2, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З приводу посилань відповідача на неможливість врахування уточнюючої довідки №51 від 20.11.2023, суд зазначає, що певні недоліки у оформленні уточнюючих довідок не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні періодів роботи до страхового стажу позивача за наявності відповідних записів у трудовій книжці.

Як наслідок, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного у даній справі рішення №24 від 07.03.2024.

Більше того, як уже було зазначено судом вище та слідує із матеріалів справи, встановлений відповідачем пільговий стаж позивача складає 05 років 08 місяців 03 днів.

При цьому, зарахування до пільгового стажу періодів його роботи з 17.08.1990 по 03.09.1990, з 06.03.1991 по 04.06.1996, з 01.07.1996 по 28.02.2004, з 03.11.2005 по 07.07.2008, з 16.07.2008 по 18.11.2008 свідчитиме про наявність у нього більш ніж 12 років 6 місяців пільгового стажу, що є достатнім для призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення позивача за пенсією, тобто з 27.02.2024.

При цьому, варто врахувати, що в позовній заяві позивач просить скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирські області, натомість вимоги зобов`язального характеру скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Разом із тим, суд зазначає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є належним способом захисту, як похідна вимога у випадку визнання протиправним та скасування рішення саме цього суб`єкта владних повноважень, а не будь-якого іншого.

Відповідно, за обставин цієї справи відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вчиняти певні дії. Окрім цього, цей суб`єкт владних повноважень не розглядав заяву позивача.

Як наслідок, зобов`язати призначити позивачу пенсію належить саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, наданих позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за №24 від 07.03.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 27.02.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 17.08.1990 по 03.09.1990, з 06.03.1991 по 04.06.1996, з 01.07.1996 по 28.02.2004, з 03.11.2005 по 07.07.2008, з 16.07.2008 по 18.11.2008.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, )

Повний текст рішення складено 06.06.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна