Справа № 280/1281/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 червня 2024 року Справа № 280/1281/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійною фонду України в Запорізькій області (далі відповідач)в якій позивач просив суд:

-визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надмірно виплачених коштів від 22.02.2023 року №21 ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти в розмірі 5 421, 48 грн.;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з моменту зарахування Позивача на денну форму навчання 50% від призначеної пенсії та виплатити заборгованість не правомірно утриманих коштів з пенсії по втраті годувальника.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що отримавши пенсію у меншому розмірі звернувся звернувся до відповідача із заявою про роз`яснення незаконно стягнутих коштів. Відповідач листом від 25.09.2023 повідомив, що за період з 01.04.2022 по 31.02.2023 по пенсійній справі позивача з технічних причин було встановлено надмірно виплачені кошти у розмірі 5421,48 грн. та відрахування відбулось на підставі рішення від 22.02.2023 № 21. Вважаючи вказані дії протиправними, просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. За період з 01.04.2022 по 28.02.2023 по пенсійній справі позивача з технічних причин було встановлено надмірно виплачені кошти у розмірі 5421,48 грн. Відрахування на підставі рішення Головного управління від 22.02.2023 №21було проведено в передбачений законодавством спосіб в період з 01.03.2023 по 31.07.2023 На виконання рішення про стягнення сум пенсії надміру виплачених з позивача ОСОБА_1 утримано суму 5421,48 грн. У зв`язку з тим, що позивачеві вказана сума обрахована безпідставно та не належить позивачеві, утримання надміру нарахованих сум відбулось у відповідно до чинного законодавством. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

16.05.2024 позивачем подано клопотання про залишення без розгляду третьої позовної вимоги, а саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з моменту зарахування Позивача на денну форму навчання 50% від призначеної пенсії та виплатити заборгованість не правомірно утриманих коштів з пенсії по втраті годувальника.

Крі того, 16.05.2024 позивачем подано уточнену позовну заяву, у якій просить суд:

-визнати протиправним, незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надмірно виплачених коштів від 22.02.2023 року №21 ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти в розмірі 5 421, 48 грн..

Ухвалою суду від 04.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з моменту зарахування позивача на денну форму навчання 50% від призначеної пенсії та виплатити заборгованість не правомірно утриманих коштів з пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач отримавши у липні 2022 року пенсію не в повному обсязі звернувся до відповідача з заявою про роз`яснення щодо незаконно стягнутих коштів з пенсії у разі втрати годувальника в розмірі 5 421, 48 грн.

Листом від 25.09.2023 відповідач повідомив, що за період з 01.04.2022 у по 31.02.2023 по пенсійній справі позивача з технічних причин було становлено надмірно виплачені кошти у розмірі 5421,48 грн. Відрахування на підставі рішення Головного управління від 22.02.2023 № 21 було проведено в передбачений законодавством спосіб в період з 01.03.2023 по 31.07.2023.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Відповідно до ст. 1 -1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, згідно якої пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 13.02.2020 у справі № 607/14668/16-а, від 27.03.2020 у справі № 607/4451/16-а, зазначив наступне:

«Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; 3) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відтак, саме на відповідача було покладено обов`язок, при призначенні пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.»

У справі, що розглядається, спірним є те, що відповідач з`ясувавши, що за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 по пенсійній справі позивача з технічних причин було встановлено надмірно виплачені кошти у розмірі 5421,48 грн. здійснив відрахування на підставі рішення від 22.02.2023 №21 та утримав 5421,48 грн., у зв`язку з тим, що позивачеві вказана сума обрахована безпідставно та не належить позивачеві.

Однак, згідно п.5 Розділу ІІ Порядку №19-1 за наявності в пенсійній справі документів, які містять неточності, виправлення та/або у яких відсутні відповідні записи (відбитки печаток, штампів, підписи), з`ясовується наявність документів, що уточнюють ці обставини, або потреба у проведенні їх перевірки.

Згідно з п.2 Розділу ІІІ Порядку №19-1 у разі виявлення під час інвентаризації порушень законодавства рішення про призначення (перерахунок, утримання, відрахування) пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) переглядаються відповідно до чинного законодавства.

Отже, єдиною підставою для перегляду рішення про перерахунок пенсії під час інвентаризації є виявлення порушень законодавства.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначено ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), згідно з ч. 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Правильність розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі доведення цих фактів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а.

У разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавець встановив наступні підстави для відрахування виплаченої надміру суми пенсії або коштів на підставі рішення пенсійного органу:

- зловживання з боку пенсіонера;

- подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду: юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк з дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення: одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 12 (відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Аналіз зазначених норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування" та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, дає підстави вважати, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники -внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду у постанові від 25.09.2018 (справа № 340/644/15-а).Отже, в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Так відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин, за яких допускається стягнення відповідачем з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, не надано доказів про вчинення саме позивачем зловживань (недобросовісності), що призвели до безпідставної виплати йому сум пенсії, то у відповідача були відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону № 1788-ХІІ підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що пенсіонер не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, у тому числі довідок про заробітну плату, які видаються підприємством на виконання його повноважень, а тому на пенсіонера може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 2, 3 статті 7 КАС України передбачено, що суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, виходячи з принципу верховенства права, з метою повного захисту порушених прав і свобод позивача, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відрахування надмірно виплачених коштів з позивача не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а отже є протиправним, у зв`язку зву із чим підлягає скасуванню.

З метою відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернулась до суду, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача незаконно стягнуті кошти в розмірі 5 421, 48 грн.;

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надмірно виплачених коштів від 22.02.2023 №21 ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 58-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стягнуті кошти в розмірі 5 421, 48 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова