Справа № 360/320/24
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/320/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати з 01 грудня 2023 року до основного розміру пенсії ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 з 01 грудня 2023 року нарахування та виплату до основного розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21, 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є отримувачем пенсії за вислугу років та перебуває на обліку у відповідача.

14 липня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 713), якою установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/585/23 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року.

Отримавши у січні 2024 року пенсію, позивач зателефонував на гарячу лінію відповідача, щоб дізнатися про складові своєї пенсії, і дізнався, що з 01 грудня 2023 року відповідач припинив нарахування та виплату до основного розміру пенсії щомісячної доплати, яка з 01 липня 2021 року автоматично нараховувалася та виплачувалася щомісяця (у розмірі 2000,00 грн).

02 лютого 2024 року позивач надіслав відповідачу письмову заяву, в якій просив поновити з 01 грудня 2023 року нарахування та виплату до основного розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

08 лютого 2024 року відповідач у своєму листі за вихідним № 730-684/В-02/8-1200/24 відмовив у поновленні з 01 грудня 2023 року нарахування та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 23 квітня 2024 року за вхідним реєстраційним № 3318/2024 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подало відзив на позовну заяву від 22 квітня 2024 року № 1200-0903-8/10553, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Так, у означеному відзиві відповідач зазначає, що направив відзив на позовну заяву рекомендованим листом з повідомленням. Як доказ такого направлення відповідачем надано скріншот з програми «Документообіг», в якому зазначено серед іншого, що відзив направляється серед іншого позивачу рекомендованою поштою. Фактично доказу такого надіслання позивачу суду не надано.

Також у відзиві відповідач зазначає, що квитанція АТ «Укрпошта» про направлення копії відзиву позивачу буде надана ним невідкладно на вимогу суду.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частини дев`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

За приписами абзацу другого частини дев`ятої статті 44 КАС України такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо надання до суду доказу надсилання заяви по суті справи, а саме відзиву на позовну заяву, іншим учасникам справи (позивачу), у зв`язку з чим при судовому розгляді справи суд не враховує наданий відповідачем відзив.

Ухвалою від 08 квітня 2024 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали судової справи в змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років, про що свідчать пенсійне посвідчення від 26 квітня 2012 року № , видане Пенсійним фондом України, протоколи та розрахунки по пенсійній справі № -МВС.

Згідно з протоколом від 28 липня 2021 року по пенсійній справі № -МВС ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року перераховано пенсію за вислугу років; розмір пенсії позивача з 01 липня 2021 року складав 7163,49 грн (64 % грошового забезпечення) та обчислювався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40 % - 2180,00 грн, премія 5,74 % - 437,96 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 8067,96 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн.

Відповідно до протоколу від 22 лютого 2022 року по пенсійній справі № -МВС ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року перераховано пенсію за вислугу років; розмір пенсії позивача з 01 березня 2022 року складав 7886,38 грн (64 % грошового забезпечення) та обчислювався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40 % - 2180,00 грн, премія 5,74 % - 437,96 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 8067,96 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн; індексація ОСНП 722,89 грн.

Відповідно до протоколу від 01 березня 2023 року по пенсійній справі № -МВС ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року перераховано пенсію за вислугу років; розмір пенсії позивача з 01 березня 2023 року складав 9046,00 грн (64 % грошового забезпечення) та обчислювався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40 % - 2180,00 грн, премія 5,74 % - 437,96 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 8067,96 грн; щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн; індексація ОСНП 2022 722,89 грн; індексація ОСНП 2023 1159,62 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 14 березня 2023 року № ЛК-0037;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 14 березня 2023 року № ЛК-0037, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС від 05 грудня 2023 року пенсія позивача з 01 січня 2024 року перерахована на виконання рішення суду, її розмір склав 16054,80 грн (64 % грошового забезпечення) та обчислюється з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35 % - 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т. ч. надбавка за специфічні умови проходження служби та премія 55,63 % - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн; індексація базового ОСНП 2022 (12767,37 грн х 0,140) 1787,43 грн, індексація базового ОСНП 2023 (14554,80 грн х 0,1970) 1500,00 грн.

Відповідно до розрахунків пенсії (з урахуванням виконання рішення суду) за вислугу років по пенсійній справі № станом на 01 липня 2021 року, 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року, 01 грудня 2023 року та 01 січня 2024 року доплата у розмірі 2000,00 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713, до розрахунку пенсії позивача не включена.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем з урахуванням рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 здійснено перерахунок пенсії позивача станом та 01 липня 2021 року, на 01 березня 2022 року та на 01 березня 2023 року.

Так, згідно із розрахунком пенсії станом на 01 липня 2021 року (пенсійна справа № -МВС), з урахуванням рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23, позивачу обчислено пенсію із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, надбавка за вислугу років (35 %) 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за особливо важливі завдання, премія 55,63 %, - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн. Основний розмір пенсії 64 % грошового забезпечення (вислуга років 23) 12767,37 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 12767,37 грн.

Дослідженням розрахунку пенсії станом на 01 березня 2022 року (пенсійна справа № -МВС), з урахуванням рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23, встановлено, що позивачу обчислено пенсію із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, надбавка за вислугу років (35 %) 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за особливо важливі завдання, премія 55,63 %, - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн. Основний розмір пенсії 64 % грошового забезпечення (вислуга років 23) 12767,37 грн, з урахуванням індексації 14554,80 грн, у тому числі: індексація базового ОСНП (12767,37 грн х 0,140) 1787,43 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 14554,80 грн.

Згідно із розрахунком пенсії станом на 01 березня 2023 року (пенсійна справа № -МВС), з урахуванням рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23, позивачу обчислено пенсію із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, надбавка за вислугу років (35 %) 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за особливо важливі завдання, премія 55,63 %, - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн. Основний розмір пенсії 64 % грошового забезпечення (вислуга років 23) 12767,37 грн, з урахуванням індексації 16054,80 грн, у тому числі: індексація базового ОСНП 2022 (12767,37 грн х 0,140) 1787,43 грн, індексація базового ОСНП 2023 (14554,80 грн х 0,1970) 1500,00 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 16054,80 грн.

З вищенаведених розрахунків судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , здійсненого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23, не встановлено з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Заявою від 02 лютого 2024 року, поданою засобами поштового зв`язку, позивач серед іншого просив відновити виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713.

Відповідач листом від 08 лютого 2024 року № 730-684/В-02/8-1200/24 повідомив, що пунктом 1 Постанови № 713 визначено, що з 01 липня 2021 року доплата у розмірі 2000 гривень встановлюється до основного розміру пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону 2262, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону. За нормами абзацу третього пункту 1 Постанови № 713 у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту (2000,00 грн), не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Після проведення перерахунку пенсії у грудні 2023 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 її основний розмір збільшився на суму, що перевищує 2000,00 гривень. Враховуючи наведене, підстави для встановлення щомісячної доплати, передбаченої Постановою № 713, відсутні. Вищезазначена щомісячна доплата в розмірі 2000 гривень нараховувалася і виплачувалась позивачу за період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2023 року.

Отже, дослідженням вищеперелічених письмових доказів встановлено, що у період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2023 року до проведеного на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунку пенсії за вислугу років позивачу нараховувалась та виплачувалась доплата у розмірі 2000,00 грн, передбачена Постановою № 713.

Разом з цим, відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № -МВС Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_1 нараховано до виплати заборгованість з пенсії за вислугу років після проведеного на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунку пенсії за вислугу років за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2023 року у загальному розмірі 339413,80 грн.

Зокрема, розмір заборгованості розрахований таким чином:

1) у період з грудня 2019 року по червень 2021 року:

період, за який здійснюється виплата (утримання) грудень 2019 року-червень 2021 року; підлягало виплаті 12767,37 грн щомісячно; фактично виплачено 5163,49 грн щомісячно; сума доплати 7603,88 грн щомісячно;

2) у період з липня 2021 року по лютий 2022 року:

період, за який здійснюється виплата (утримання) липень 2021 року-лютий 2022 року; підлягало виплаті 12767,37 грн щомісячно; фактично виплачено 7163,49 грн щомісячно; сума доплати 5603,88 грн щомісячно;

3) у період з березня 2022 року по лютий 2023 року:

період, за який здійснюється виплата (утримання) березень 2022 року-лютий 2023 року; підлягало виплаті 14554,80 грн щомісячно; фактично виплачено 7886,38 грн щомісячно; сума доплати 6668,42 грн щомісячно;

4) у період з березня 2023 року по грудень 2023 року:

період, за який здійснюється виплата (утримання) березень 2023 року-грудень 2023 року; підлягало виплаті 16054,80 грн щомісячно; фактично виплачено 9046,00 грн щомісячно; сума доплати 7008,80 грн щомісячно.

Разом з цим, судом встановлено, що відповідачем неправильно визначено розмір заборгованості за період з липня 2021 року по грудень 2023 року, а саме у графі «підлягало виплаті» і, як наслідок, неправильно визначено суму заборгованості у графі «сума доплати».

Так, за розрахунком суду у період з липня 2021 року по лютий 2022 року щомісячна сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу після проведеного перерахунку на виконання судового рішення, має складати 14767,37 грн (64 % грошового забезпечення), та має обчислюється з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35 % - 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т. ч. надбавка за специфічні умови проходження служби та премія 55,63 % - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн; 19949,02 грн х 64 % = 12767,37 грн + щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн; разом 12767,37 грн + 2000,00 грн = 14767,37 грн щомісячно (тоді як відповідач визначив 12767,37 грн щомісячно). Відповідно й сума доплати у вказаний період має складати 7603,88 грн щомісячно (тоді як відповідач визначив 5603,88 грн), а за період з липня 2021 року по лютий 2022 року (вісім місяців) 60831,04 грн (7603,88 грн х 8 місяців = 60831,04 грн).

У період з березня 2022 року по лютий 2023 року щомісячна сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу після проведеного перерахунку на виконання судового рішення, має складати 16554,80 грн (64 % грошового забезпечення), та має обчислюється з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35 % - 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т. ч. надбавка за специфічні умови проходження служби та премія 55,63 % - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн; 19949,02 грн х 64 % = 12767,37 грн + щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн + індексація базового ОСНП 2022 (12767,37 грн х 0,140) 1787,43 грн; разом 12767,37 грн + 2000,00 грн + 1787,43 грн = 16554,80 грн (тоді як відповідач визначив 14554,80 грн щомісячно). Відповідно й сума доплати у вказаний період має складати 8668,42 грн щомісячно (тоді як відповідач визначив 6668,42 грн), а за період з березня 2022 року по лютий 2023 року (дванадцять місяців) 104021,04 грн (8668,42 грн х 12 місяців = 104021,04 грн).

У період з березня 2023 року по грудень 2023 року щомісячна сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу після проведеного перерахунку на виконання судового рішення, має складати 18054,80 грн (64 % грошового забезпечення), та має обчислюється з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 3250,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35 % - 1907,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т. ч. надбавка за специфічні умови проходження служби та премія 55,63 % - 12591,52 грн, всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 19949,02 грн; 19949,02 грн х 64 % = 12767,37 грн + щомісячна доплата до 2000 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 2000,00 грн + індексація базового ОСНП 2022 (12767,37 грн х 0,140) 1787,43 грн + індексація базового ОСНП 2023 (14554,80 грн х 0,1970) 1500,00 грн; разом 12767,37 грн + 2000,00 грн + 1787,43 грн + 1500,00 грн = 18054,80 грн (тоді як відповідач визначив 16054,80 грн щомісячно). Відповідно й сума доплати у вказаний період має складати 9008,80 грн щомісячно (тоді як відповідач визначив 7008,80 грн), а за період з березня 2023 року по грудень 2023 року (десять місяців) 90088,00 грн (9008,80 грн х 10 місяців = 90088,00 грн).

Таким чином, з урахуванням розрахунку суду, відповідачем неправильно визначено розмір заборгованості за період з липня 2021 року по грудень 2023 року (графа «підлягало виплаті») і, як наслідок, неправильно визначено суму заборгованості (графа «сума доплати»). Різниця між нарахованою сумою відповідачем і обрахованою судом становить 60000,00 грн, що дорівнює 2000,00 грн щомісячно протягом 30 місяців у період з липня 2021 року по грудень 2023 року.

Таким чином, з досліджених судом матеріалів судової справи слідує, що відповідач після проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 доплату відповідно до Постанови № 713 з 01 липня 2021 року не встановив, внаслідок чого при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , здійсненого на виконання рішення суду у справі № 360/585/23, таку щомісячну доплату до пенсії не було враховано. З 01 січня 2024 року відповідач припинив нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262.

Так, частиною третьою статті 63 Закону № 2262 визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262 пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262).

Кабінет Міністрів України 11 листопада 2015 року прийняв постанову № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року, «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

При цьому, пунктом 7 Постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та який набрав чинності 27 травня 2016 року.

Тобто, у встановлений Постановою № 988 двотижневий строк уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України не було затверджено порядку і умов грошового забезпечення поліцейських.

Таким чином, у січні 2016 року поліцейські фактично не отримували доплат, додаткових видів грошового забезпечення через неприйняття уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України відповідного нормативно-правового акта.

В подальшому, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 уряд ухвалив постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, абзацом першим пункту 3 якої встановив, перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Зміст наведеної норми пункту 3 Постанови № 103 свідчить про те, що нормотворець пов`язав перерахунок пенсій відповідній категорії осіб, які отримують пенсію за Законом № 2262, з 01 січня 2016 року із складовими грошового забезпечення поліцейського, у тому числі щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавками, доплатами, підвищеннями), які фактично виплачувались поліцейським у січні 2016 року, оскільки пов`язав їх із сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування саме за січень 2016 року.

Проте такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених у статті 43 Закону № 2262.

При цьому, пунктом 2 вказаного вище наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» визначено, що він застосовується з дня набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто з 07 листопада 2015 року.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зокрема, Порядком № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за стаж служби в поліції (пункт 3 розділу ІІ); надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 розділу ІІ); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5 розділу ІІ); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6 розділу ІІ); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7 розділу ІІ); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8 розділу ІІ); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 розділу ІІ); доплата за вчене звання (пункт 10 розділу ІІ); доплата за службу в нічний час (пункт 11 розділу ІІ).

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Крім того, пунктом 13 розділу ІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу. Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

У свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, в адміністративній справі № 826/12704/18, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103.

Суд зазначає, що у справі, яка розглядається, перерахунок пенсії позивача 05 грудня 2023 року був зумовлений набранням законної сили рішенням у справі № 360/585/23, яким зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 14 березня 2023 року № ЛК-0037, з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з цим, суд наголошує на тому, що законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії. Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що частина третя статті 1-1 Закону № 2262 містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказане свідчить про суперечність положень пункту 3 Постанови № 103 нормам Закону № 2262, про що також було зазначено й у висновках судів, які розглядали справу № 826/12704/18, наслідком чого було ухвалення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, про визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови № 103.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, суди у період чинності пункту 3 Постанови № 103 у правовідносинах щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, повинні застосовувати Закон № 2262 (безвідносно до того, чи скасована ця норма постанови уряду судом), хоч ця норма й не була скасована на момент перерахунку пенсій відповідній категорії осіб у 2018 році на підставі Постанови № 988.

З урахуванням наведеного, оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у статті 43 Закону № 2262 та в повному розмірі.

У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 713, пунктом 1 якої установив з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Відповідно до пояснювальної записки до проєкту Постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262 до 01 березня 2018 року, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття урядом Постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262 на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у постановах від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2573/22, від 26 квітня 2023 року у справі № 380/14122/22, від 26 квітня 2023 року у справі № 380/4510/22, від 26 квітня 2023 року у справі № 140/10795/21, від 26 квітня 2023 року у справі № 160/14146/22, від 01 травня 2023 року у справі № 300/2963/22, від 17 травня 2023 року у справі № 620/5518/22, від 24 травня 2023 року у справі № 400/2732/22 та від 29 червня 2023 року у справі № 420/343/22, від 17 жовтня 2023 року у справах №№ 620/7288/22, 160/13624/22, 280/548/22, 280/3420/22, від 21 листопада 2023 року у справі № 300/5426/22, від 19 грудня 2023 року у справі № 380/13249/22, від 10 січня 2024 року у справі № 240/4894/23.

З мотивувальної частини рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 слідує, що перерахунок пенсії позивача, вчинений відповідачем на виконання цього рішення суду, зумовлений не підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, а є наслідком визнання судом протиправними та нечинними окремих положень Постанови № 103, у зв`язку із дією якої додаткові види грошового забезпечення не були враховані при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року. Відтак, набуття права на перерахунок пенсії за цих обставин є наслідком втрати чинності положень Постанови № 103, що свідчить про усунення в судовому порядку порушеного права позивача на належний розмір пенсії, призначеної йому до 01 березня 2018 року.

Отже, застосовуючи вказані висновки Верховного Суду до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що здійснений відповідачем на виконання рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунок пенсії позивача, метою якого є усунення порушень права ОСОБА_1 на належний розмір пенсії, право на отримання якого виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин. Тому такий перерахунок не може позбавляти позивача права на отримання щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.

За встановлених у справі обставин та нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не враховано щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою № 713, під час здійсненого на виконання рішення суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунку пенсії ОСОБА_1 та припинено її нарахування та виплату з 01 січня 2024 року.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (№ рішення в ЄДРСР 54398764).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неврахування передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн під час здійсненого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунку пенсії ОСОБА_1 та припинення її нарахування та виплати з 01 січня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн та поновити її нарахування та виплату з 01 січня 2024 року.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з корегуванням обраного способу захисту порушених прав позивача та виходом за межі заявлених позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав позивача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа мала сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (такий правовий висновок про застосування норм Закону № 3674-VI при визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви, в якій об`єднано об`єднанні декількох вимог, був зроблений Верховним Судом у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, від 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 02 вересня 2022 року у справі № 804/2339/17 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 9901/67/20).

З викладеного слідує, що однією позовною вимогою немайнового характеру є:

вимога про визнання протиправним акта як передумова для застосування способу захисту порушеного права - скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення;

вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права - зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо.

Позивачем в позовній заяві заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

При зверненні до суду з позовом позивачем за подання позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 27 березня 2024 року платіж № .

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на належне пенсійне забезпечення як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неврахування передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн під час здійсненого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунку пенсії ОСОБА_1 та припинення її нарахування та виплати з 01 січня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 360/585/23 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн та поновити її нарахування та виплату з 01 січня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська