Справа № 140/2475/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2475/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000821/2 від 19.12.2023.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач між ФОП ОСОБА_1 та Господарським товариством «HASAR» (Туркменістан) укладено зовнішньоекономічний контракт № 54-23 відповідно до якого Господарське товариство «HASAR» зобов`язувалось поставляти товар - кондитерські вироби власного виробництва розфасовані, торговельна марка «HASAR», а позивач прийняти та оплатити на умовах, визначених у контракті. Валютою платежу за цим контрактом є Долар США. Умови поставки FCA- Ашхабат відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року.

Відповідно до інвойсу від 16.11.2023 №255 Господарським товариством «HASAR», поставлено товар в асортименті вказаному в Додатку №1 до контракту.

ФОП ОСОБА_1 подала на митний пост Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №23UA53U0 від 15.12.2023, згідно з якою було заявлено до митного оформлення товар: «цукерки з вареного цукру з жировими добавками жарамель молочна «Мовсум» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак. карамель молочна «Кякилик» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак. карамель молочна «Чарлак» по 1000 грам -в упаковці 6шт. - 70 упак. карамель молочна Тарлавач» по 1000 грам, Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру, без жирових до бавок, з начинкою-.карамель льодяникова «Зирк» по 1000 грам- в упаковці 6шт. - 800 упак. карамель льодяникова «М`ятна» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 800 упак. карамель льодяникова «Дюшес» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 800 упак. карамель льодяникова «Апельсинова» по 10 в упаковці 6шт. - 70 упак. карамель молочна «Му-Му» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка - «HASAR»BHPO6HHK - Господарське товариство «ХАСАР», ТМ».

У вказаній декларації митна вартість товару декларантом визначена самостійно за першим методом, за ціною контракту, скоригована на суму витрат на транспортування.

Проте, не зважаючи на наданий перелік документів для підтвердження заявленої митної вартості, 19.12.2023 Волинська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000821/2.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням та стверджує, що митним органом при винесенні зазначеного рішення не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами, визначеними у статті 58 Митного кодексу України (далі МК України). Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити та визнати протиправним та скасуват рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000821/2 від 19.15.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.145).

У поданому до суду 11.04.2024 відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав (а.с.151-158). В обґрунтування своєї позиції зазначає, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД №23UA53U0 від 15.12.2023 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке скасуванню не підлягає.

Ухвалою суду від 06.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні (а.с.220).

В поданій до суду відповіді на відзив та уточненій відповіді на відзив позивач не погодилась із доводами представника відповідача викладену у відзиві на позовну заяву та підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові (а.с.223-228, 231-236).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2023 між ФОП ОСОБА_1 та Господарським товариством «HASAR» (Туркменістан) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 54-23 відповідно до якого Господарське товариство «HASAR» (Продавець) зобов`язувалось поставляти товар - кондитерські вироби власного виробництва розфасовані, торговельна марка «HASAR», а ФОП ОСОБА_1 прийняти та оплатити на умовах, визначених у контракті. Валютою платежу за цим контрактом є Долар США. Умови поставки FCA- Ашхабат відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року (а.с.86-97).

15.12.2023 ФОП ОСОБА_1 через уповноваженого декларанта Волинську торгово-промислову палату на митний пост Волинської митниці подано МД №23UA53U0 (а.с.55-57)з метою здійснення митного оформлення товару:

- Товар 1: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру з жировими добавками: карамель молочна «Мовсум» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак.карамель молочна «Кякилик» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак.карамель молочна «Чарлак» по 1000грам - в упаковці 6шт. - 70 упак.карамель молочна «Гарлавач» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак.карамель молочна «Му-Му» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 70 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка - «HASAR». Виробник - Господарське товариство «ХАСАР»,ТМ.»;

- Товар 2: «Кондитерські вироби без вмісту какао: цукерки з вареного цукру, без жирових добавок, з начинкою: карамель льодяникова «Зирк» по 1000грам - в упаковці 6шт. - 800 упак.карамель льодяникова «М`ятна» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 800 упак.карамель льодяникова «Дюшес» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 800 упак.карамель льодяникова «Апельсинова» по 1000грам - в упаковці 6шт. - 230 упак.карамель льодяникова «Лимонна» по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 330 упак.карамель з ароматом персика по 1000 грам - в упаковці 6шт. - 100 упак. Не містить ГМО. Торговельна марка - «HASAR». Виробник - Господарське товариство «ХАСАР»,ТМ.».

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи:

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №255 від 16.11.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) АА 0070013 від 16.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 10.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 14.11.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.11.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 54-23 від 03.10.2023;

- договір (контракт) про перевезення №15-11 від 15.11.2023;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1 ТМ UA 379514406 від 16.11.2023;

- висновок про походження товару або акт експертизи походження товару від 15.12.2023;

- копія митної декларації країни відправлення 07218/161123/0013110 16.11.2023;

- митна декларація. за якою було відмовлено у випуску товарів 23UA53U0 15.12.2023.

Митний орган запропонував декларанту надати в 10-денний термін додаткові документи відповідно до положень статей 53, 54 МК України: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) висновки про вартісні та якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) специфікацію до зовнішньоекономічного договору (контракту); 5) заявку на перевезення; 6) транспортні (перевізні) документи. - та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, а саме:

- відповідно рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.11.2023 №269 та договору (контракту) про перевезення від 15.11.2023 №15-11 постачальником послуг є ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО», що суперечить перевізнику, зазначеному в гр. 23 автотранспортної накладної від 16.11.2023 №АА 0070013 - bediroglu lojistik;

- згідно договору (контракту) про перевезення від 15.11.2023 №15-11 умови організації перевезень та оплата за послуги (п. 1, п. 5) узгоджуються в Заявках на перевезення, однак вищезазначений документ не подано до митного оформлення;

- банківські платіжні документи, що стосуються товару датовані 14.11.2023 та 10.11.2023, що передують виставленому рахунку-фактурі №255 від 16.11.2023;

- відповідно п. 1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 03.10.2023 №54-23 специфікація (Приложение №1) є невід`ємною частиною договору, однак документ не подано до митного оформлення;

- наданий прайс-лист датується 18.12.2023, що передує виставленому рахунку- фактурі №255 від 16.11.2023.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000821/2 від 19.12.2023 (а.с.62-63).

З графи 33 вказаного рішення вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Митну вартість визначено за резервним методом (стаття 64 МК України). Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар №1 - за МД №UA100160/2023/239168 від 01.12.2023, де митна вартість товару становить 2,51 дол. США/кг, товар №2 - за МД №UA807200/2023/015552 від 06.11.2023, де митна вартість товару становить 2,51 дол. США/кг.

Крім того, Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/033953, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів №1, №2 у зв`язку із відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України (а.с.65-67).

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA31U3 від 19.12.2023 (а.с.58-61).

ФОП ОСОБА_1 надіслала Волинській митниці лист від 14.01.2024, зі змісту якого вбачається незгода із витребуванням додаткових документів з огляду на подання декларантом документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару, а також позивач просила прийняти рішення про визнання митної вартості (а.с.69-71).

Проте листом від 31.01.2024 №7.3-2/7.3-15-02/14/1308 Волинська митниця повідомила позивача про те, що рішення №23UA31U3 від 19.12.2023 не підлягає скасуванню (а.с.72-75)

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №255 від 16.11.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) АА 0070013 від 16.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 10.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 14.11.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 21.11.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 54-23 від 03.10.2023; договір (контракт) про перевезення №15-11 від 15.11.2023; сертифікат про походження товару форми СТ-1 ТМ UA 379514406 від 16.11.2023; висновок про походження товару або акт експертизи походження товару від 15.12.2023; копія митної декларації країни відправлення 07218/161123/0013110 16.11.2023; митна декларація. за якою було відмовлено у випуску товарів 23UA53U0 15.12.2023.

На думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товару, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Як уже було зазначено судом, декларантом до митної декларації було надано рахунок-фактуру (інвойс), який є доказом здійснення операцій купівлі-продажу товарів, належать до групи документів, що є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Посилання відповідача на те, що відповідно рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.11.2023 №269 та договору (контракту) про перевезення від 15.11.2023 №15-11 постачальником послуг є ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО», що суперечить перевізнику, зазначеному в гр. 23 автотранспортної накладної від 16.11.2023 №АА 0070013 - bediroglu lojistik, суд відхиляє, з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2023 №15-11 (а.с.27-30).

Відповідно до п. 2.1 договору « Експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок Замовника здійснювати організацію доставки вантажів у міжнародних та внутрішніх сполученнях власноруч або залучаючи для здійснення перевезень третю сторону на підставі договору перевезення, укладеного між Експедитором і третьою стороною. При цьому залишаючись відповідальним перед Замовником за їхні дії як за свої власні»

Листом №19 від 19.12.2023 ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» на адресу позивача скеровано пояснення та додаткові документи (а.с.26), які підтверджують правильність запису в гр. 23 автотранспортної накладної від 16.11.2023 №АА 0070013.

Крім того, суд зауважує, що сума затрат на транспортування митним органом під сумнів не ставилась.

Поряд з цим, 23.12.2022 між підприємством MARCEM GLOBAL LOJISTIK SAN VE TIC LTD STI (виклонавець) та ТОВ «АВТОЦЕХ КАРГО» (Експедитор) укладено контракт 33/12/2022/1/22 (а. с. 31-33), відповідно до якого експедитор надає вантажі для перевезення транспортом виконавця а виконавець виконує перевезення цих вантажів (пункт 1.2).

Відтак, інформація про перевізника, зазначена в графі автотранспортної накладної, підтверджується вищевказаними документами.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 оплачені послуги по перевезенню вантажу, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті від 30.11.2023 № 4 (а.с.36).

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, зазначення в автотранспортній накладній перевізником підприємства, яке не є стороною договору на транспортно-експедиторське обслуговування, у цьому випадку не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства, і не може бути підставою для не визнання митної вартості товару та її коригування.

Стосовно того, що банківські платіжні документи, що стосуються товару датовані 14.11.2023 та 10.11.2023, що передують виставленому рахунку-фактурі №255 від 16.11.2023, то суд зазначає про таке.

Оплата за товар проведена відповідно до контракту від 03.10.2023 № 54-23, додатку №1 (Приложение, спецификация) та проформи від 03.10.2023 № 54-23. Листом від 14.01.2024 року митному органу надано пояснення . В платіжній інструкції в іноземній валюті № 11 та №12 чітко зазначено «Prepayment for confectionery products under the contract 54-23 date 03.10.2023.»

Крім того, суд зауважує, що термін оплати жодним чином не стосується ціни товару і ніяким чином не впливає на складові митної вартості.

Суд зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. (Постанова Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №2803/3649/15.)

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД (№UA100160/2023/239168 від 01.12.2023, №UA807200/2023/015552 від 06.11.2023), на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

Суд звертає увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у цьому випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як і у тексті позовної заяви так і у відзиві на позовну заяву вбачається, що різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, становить 162400,41 грн, що є ціною позову; ставка судового збору за подання цього позову становить 1624,00 грн, який сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції № 16 від 20.02.2024 (а.с.14).

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1624,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000821/2 від 19.12.2023.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 1624,00 грн (одна тисяча шістсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський