Справа № 440/17369/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 р. Справа № 440/17369/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/17369/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправні та підлягають скасуванню, оскільки на підставі положень підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку, а відтак вважає застосовані до нього штрафні санкції безпідставними.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2069,73 грн (дві тисячі шістдесят дев`ять гривень сімдесят три копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що позивачем не доведено, що він є сільськогосподарським товаровиробником, так як не займається виробництвом сільськогос-подарської продукції, переробкою власно-виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах та здійснює операції з її постачання. Станом на сьогодні відсутні підстави для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Зауважив, що судом порушено основоположні принципи судочинства, закріплені КАС України, зокрема положення ст. 2 КАС України щодо прийняття судового рішення за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом. Також судом не дотримана така основна засада судочинства, передбачена ст. 129 Конституції України як законність, що передбачає вирішення спору при правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 24.12.2008 та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 917,7 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник -2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2018 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 29825,25 грн (а.с. 15).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 917,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2485,44 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 598,7 кв. м., а саме виробничий будинок (зерносклад), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 19457,75 грн (а.с. 10).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 598,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 1621,48 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 78,9 кв. м., а саме виробничий будинок (будинок тваринника), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 2564,25 грн (а.с. 13).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 78,9 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку 213,69 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 525,4 кв. м., а саме громадські будівлі (адмінбудівля А-2 загальною площею 525,4 кв. м. та вбиральня Б-1, загальною площею 2,8 кв. м.), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 17166,50 грн (а.с. 14).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 528,20 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 1430,54 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 1316 кв. м., а саме виробничий будинок (ангар тр.бр.-2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 42770,00 грн (а.с. 11).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 1316,00 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 3564,17 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 881,7 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №3), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 28655,35 грн (а.с. 17).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 881,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2387,94 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 864,8 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №4), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 28106,00 грн (а.с. 18).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 864,80 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2342,17 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 198,5 кв. м., а саме виробничий будинок (КЗС), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 6451,25 грн (а.с. 12).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 198,50 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 537,60 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 43,7 кв. м., а саме громадський будинок (будинок шоферів), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 1420,25 грн (а.с. 16).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 43,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку -118,35 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 940,2 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №1), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 30556,50 грн.

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта 940,20 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку -2546,38 грн на місяць.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611 не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийняті без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Підпунктом 12.1.2 пункту 12.1. статті 12 Податкового кодексу України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Як передбачено пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5. статті 12 Податкового кодексу України встановлює, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

У відповідності до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

За змістом пп. «ж» п. 266.2.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Пунктом 72 Закону №909-VІІІ змінено правове регулювання у статті 266 Податкового кодексу України, зокрема зміни стосувались об`єктів, які не підлягають оподаткуванню цим податком (підпункт 266.2.2), порядку встановлення пільг (підпункт 266.4.2), ставки податку (підпункт 266.5.1), обчислення суми податку (266.7.2), порядку сплати податку (підпункт 266.5.9).

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналізуючи наведені вище приписи норми підпункту «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, колегія суддів зазначає, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Залежно від періоду застосовувалася додаткова умова - безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Саме такі висновки щодо застосування норм права було неодноразово викладено у постановах Верховного Суду, зокрема від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 806/2686/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17, від 09 травня 2023 року у справі № 380/10802/22.

Загальні підходи до визначення поняття сільськогосподарського виробника сформульовані у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 160/9061/20, від 1 квітня 2021 року у справі № 820/6752/16, від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17.

У цих постановах Верховний Суд зазначав, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення «сільськогосподарський товаровиробник», яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).

Разом з тим, визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Більш того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що поняття «сільськогосподарський товаровиробник» не суперечить його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів відповідно до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.

Зазначене дає підстави для висновку, що в розумінні підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки впродовж тривалого часу займається веденням сільського господарства та має для цього необхідні ресурси, зокрема, земельні ділянки.

Позивачем, на підтвердження своєї позиції, що він є сільськогосподарським товаровиробником, надано до суду докази наявності на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 33/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 38/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 39/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 51 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 52/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 55/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 59/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 60/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 60/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 61/, на праві власності земельної ділянки площею 1,986 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 61 зворот/, на праві оренди земельної ділянки площею 1,8938 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 65 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 3,3101 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 67 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 0,9782 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 87/, на праві оренди земельної ділянки площею 3,4298 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 102/, що сторонами не заперечується.

Разом з тим, позивачем на підтвердження здійснення сільськогосподарської діяльності позивачем надано копію договору оренди № 01/03/22 від 01.03.2022 про оренду сільськогосподарської техніки та копію акту прийому-передачі від 01.03.2022 /а.с. 172-173/.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач як фізична особа-підприємець займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що надані позивачем докази підтверджують, що позивач відноситься до категорії виробник сільськогосподарської продукції, оскільки він зареєстрований як фізична особа-підприємець по виду КВЕД 01.11 (вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур), має у власності і користуванні земельні ділянки для сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та має у користуванні сільськогосподарську техніку для її обробітку.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. До класу (код 1272) "Будівлі для культової та релігійної діяльності" належать, зокрема, церкви, каплиці, мечеті, синагоги.

Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Висновок аналогічного характеру викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №820/3706/17.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що нежитлові будівлі, а саме:

- загальною площею 917,7 кв. м., виробничий будинок (корівник -2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2018 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 598,7 кв. м., виробничий будинок (зерносклад), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 78,9 кв. м., виробничий будинок (будинок тваринника), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 528,2 кв. м., громадські будівлі (адмінбудівля А-2 загальною площею 525,4 кв. м. та вбиральня Б-1, загальною площею 2,8 кв. м.) , об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 1316 кв. м., виробничий будинок (ангар тр.бр.-2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 881,7 кв. м., виробничий будинок (корівник №3), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 864,8 кв. м., виробничий будинок (корівник №4), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 198,5 кв. м., виробничий будинок (КЗС), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 43,7 кв. м., громадський будинок (будинок шоферів), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 940,2 кв. м., виробничий будинок (корівник №1), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213, фактично є будівлями для використання в сільськогосподарській діяльності та відносяться до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" відповідно до ДК018:2000.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що будівлі, які належать йому на праві власності відносяться до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та за технічними характеристиками підпадають під визначення об`єктів, що звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведеному у пункті "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що вищезазначена нерухомість позивача не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК.

Колегія суддів зауважує, що обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач в межах спірних правовідносин не довів, що будівлі нерухомості, належні позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення та впродовж 2022 р. використовувалась ним у будь-якій іншій, відмінний від сільськогосподарської діяльності спосіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611 не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийняті без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року по справі № 440/17369/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 440/17369/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва