Справа № 560/16953/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16953/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

04 червня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувлась в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила:

1. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області в частині винесення наказу №2031-П від 24.07.2023 про проведення фактичної перевірки СГ-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); проведення вказаної перевірки та складання за її результатами акту фактичної перевірки від 26.07.2023р. №8614/22-01-07-05/ НОМЕР_1 .

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № форми «С» від 28.08.2023р.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «С» від 28.08.2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області на виконання наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 24.07.2023 №2031-П "Про проведення фактичної перевірки", на підставі пп.80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем здійснення господарської діяльності - кафе «Княжий двір», що за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець- Подільський, вул. Північна, 90А. В ході проведення фактичної перевірки посадові особи ГУ ДПС у Хмельницькій області встановили факти проведення розрахункових операцій, в тому числі з реалізації алкогольних напоїв на суму 133890 грн з видачею розрахункових документів, які не відповідають встановленій законодавством формі та змісту, а саме: у рядку 9 розрахункових документів не зазначено цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, чим порушено вимоги п.2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" 265/95-ВР.

За результатами перевірки складено акт від 26.07.2023 №8614/22-01-07-05/ НОМЕР_1 , в розділі III якого зазначено, що під час перевірки встановлено порушення :

1) Порушено П.2 Р II ст. З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями);

6) Інші порушення П.2 Р II Положення Про форму та зміст електронних розрахункових документів, розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21 січня 2016 року.

Не погоджуючись з актом фактичної перевірки позивач 07.08.2023р. подала заперечення на акт фактичної перевірки, за наслідками розгляду якого Головне Управління ДПС у Хмельницькій області надало відповідь, якою залишено в силі висновки зроблені в акті перевірки. 06.09.2023р. Відповідач за результатами проведення перевірки виніс за податкове повідомлення - рішення № форми "С" від 28.08.2023р., яке прийняте на підставі акта перевірки від 26.07.2023 №, згідно якого встановлено порушення п.2, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та застосовано штрафну санкцію в сумі 200715,00 грн.

Позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням № форми "С" від 28.08.2023 року, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що після затвердження акцизної марки нового зразка в обігу перебували, як алкогольні напої марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01.07.2015 року (без штрихових кодів), так і з акцизними марками нового зразка, введеними в обіг з 01.05.2020 року (з нанесеним штриховим кодом).

На переконання суду, важливе значення має та обставина, що податковим органом як за результатом фактичної перевірки так і під час винесення податкового повідомлення-рішення не аналізувався реалізований позивачем товар (алкогольні напої), зокрема склад алкогольних коктейлів, за період з 12.01.2022 року по 29.06.2023 року. Висновки щодо відсутності штрихового коду на реалізованому товарі відповідач в акті зробив, виходячи з аналізу інформації, що міститься в СОД РРО, яка не перевірялася та не звірялась під час проведення перевірки з фіскальними чеками. Для відповідача був роздрукований лише Х-звіт, щоб звірити відповідність суми готівкових коштів у касі з звітом реєстратора розрахункових операцій. Відповідач доказів протилежного під час розгляду справи не надав.

Суд зазначив, що наявність обставин, які виключають випадки реалізації позивачем товару з марками акцизного податку, у тому числі старого зразка без нанесення штрихового коду, а, відповідно, й обов`язок платника з відображення у рядку 9 розрахункового цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, контролюючим органом не доведено.

Суд вважає, що відсутність повного переліку необхідних доказів (зокрема розрахункових документів) виключає можливість перевірити правильність сумарного визначення розміру застосованих фінансових санкцій.

Враховуючи викладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «С» від 28.08.2023 року слід визнати протиправним та скасувати.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Закон України від №265/95-ВР від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Тобто, законодавець передбачив, що підставою для відповідальності за п.1 статті 17 Закону № 265/95-ВР є встановлення окремого факту:

- проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг);

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

- невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;

- проведення розрахункових операцій без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Разом з тим, відповідно до висновків, зазначених в оскаржуваному рішенні, підставою для застосування вказаних фінансових санкцій стало, зовкрема, порушення платником вимог п.2 ст.3 Закону № 265/95-ВР.

Такі доводи податкового органу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

За приписами п.1 ст.3 Закону № 265/95-ВР, в редакції на час спірних відносин, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За приписами п.2 ст.3 Закону № 265/95-ВР, в редакції на час спірних відносин, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти.

На підставі наведеного суд робить висновок, що приписами п.1 статті 17 Закону № 265/95-ВР не передбачена відповідальність суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за недотримання вимог положень п.1 і п.2 ст.3 цього ж Закону № 265/95-ВР.

При цьому, приписи п.11 ст.3 Закону № 265/95-ВР зобов`язують суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до яких відноситься позивач, окрім іншого, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350 (далі Положення, застосовується у редакції, чинні на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 розділу І Положення визначено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Фіскальний касовий чек на товари (послуги)» Положення фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Відповідальність за порушення вимог цього закону встановлена статтею 17 Закону № 265/95-ВР, за абзацом першим якого за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

З Додатку №2 до акту фактичної перевірки вбачається, що він містить стовпчик "серія та номер МАП", натомість всі без виключення записи у вказаному стовпчику містять запис "Null".

В цьому випадку, як вказано вище, підставою застосування штрафних санкцій є видача покупцю розрахункового документа встановленої законом форми, проте який не містить цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

Натомість, відповідач застосував до відповідача санкцію п.1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення, що в його розумінні прирівнюється до невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Водночас, слід зазначити, що пунктом 2 наказу Міністерства фінансів України від 24 червня 2021 року, яким внесено зміни до Положення № 13, установити, що до 01 жовтня 2021 року вимоги до форми і змісту розрахункових документів в частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом; до 01 жовтня 2021 року реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

Запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, передувало внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2010 року №1251, в частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв. До таких реквізитів додано двомірний штрих-код швидкого реагування та лінійний штрих-код.

За визначенням, наведеним у абзаці сьомому статті 1 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР), алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу живого бродіння), 2208 згідно з УКТЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до абзацу п`ятому пункту 226.10 статті 226 Податкового кодексу України (далі ПК України) не підлягають маркуванню звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, що класифікуються у товарній позиції 2204 (крім 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 22 10 00, 2204 29 10 00) та у товарних підкатегоріях 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 59 00, 2206 00 89 00 згідно з УКТЗЕД, фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №74 "Деякі питання маркування алкогольних напоїв" затверджені марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01 травня 2020 року.

При цьому марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №296 та перебували в обігу з 01 липня 2015 року, не мали штрих-коду та QR-коду. Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01 травня 2020 року відповідно до положень абзаців четвертого шостого частини четвертої статті 11 Закону Закон №481/95-ВР, згідно з яким у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. При цьому алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення №13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).

Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.

Відтак, після затвердження акцизної марки нового зразка в обігу перебували як алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), так і з акцизними марками нового зразка, введеними в обіг з 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).

Судом першої інстанції обґрунтовано вказано, що важливе значення має та обставина, що податковим органом як за результатом фактичної перевірки так і під час винесення податкового повідомлення-рішення не аналізувався реалізований позивачем товар (алкогольні напої), зокрема склад алкогольних коктейлів, за період з 12.01.2022 року по 29.06.2023 року.

Висновки щодо відсутності штрихового коду на реалізованому товарі відповідач в акті зробив, виходячи з аналізу інформації, що міститься в СОД РРО, яка не перевірялася та не звірялась під час проведення перевірки з фіскальними чеками. Для відповідача був роздрукований лише Х-звіт, щоб звірити відповідність суми готівкових коштів у касі з звітом реєстратора розрахункових операцій.

Відповідач доказів протилежного під час розгляду справи не надав.

Наявність обставин, які виключають випадки реалізації позивачем товару з марками акцизного податку, у тому числі старого зразка без нанесення штрихового коду, а, відповідно, й обов`язок платника з відображення у рядку 9 розрахункового цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, контролюючим органом не доведено.

З огляду на зміст акту перевірки, розрахунку штрафних санкцій та оспорюваного податкового повідомлення-рішення, санкції за порушення позивачем вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР розраховані, виходячи з фактичної вартості товару, реалізованого за період з 12.01.2022 року по 29.06.2023 року на суму 133 890,00 грн, у розмірі 150% вартості за кожне наступне порушення.

Колегія суддів зазначає, що акт перевірки не містить положень, яке акцизне маркування було наявне на алкогольних напоях, що реалізував позивач, старого чи нового зразка, тому доводи контролюючого органу, що при продажу алкогольних напоїв за перевірений період позивач мав обов`язок друкувати рядок 9 на фіскальному чеку (цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої) є безпідставними.

Також колегія суддів приймає до уваги посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України в від 06 вересня 2021 року №3347ЛПК/99-00-07-05-01-06, в якій контролюючий орган вказав, що продаж з 01 жовтня 2021 року алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув), маркованих марками старого зразка, без зазначення в розрахунковому документі РРО та або/ ПРРО відомостей із штрих-коду марки акцизного податку (серії та номеру), не буде вважатися порушенням чинного законодавства.

Суд вважає, що відсутність повного переліку необхідних доказів (зокрема розрахункових документів) виключає можливість перевірити правильність сумарного визначення розміру застосованих фінансових санкцій.

Таким чином, згідно податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми №010054070 від 28.08.2023 до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції в розмірі 200715 грн. за дії, за які відповідальність не передбачена вимогами п.1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.