Справа № 280/3018/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Справа № 280/3018/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ НОМЕР_1 НГУ, відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення наказу про виплату у повному обсязі грошового забезпечення за весь період проходження лікування позивачу внаслідок отримання тяжкої трави, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в тому числі і амбулаторно, починаючи з 14.12.2022 по 19.07.2023;

зобов`язати відповідача видати наказ про нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за весь період проходження лікування через отримання тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, в тому числі і амбулаторно, починаючи з 14.12.2022 по 19.07.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди: з 14.12.2022 по 06.03.2023 за 2 місяці 21 день або 83 дні за час безперервного стаціонарного лікування, з 11.03.2023 по 01.04.2023 за 22 дні перебування на стаціонарному за кордоном, з 23.05.2023 по 30.05.2023 за 8 днів стаціонарного лікування, з 20.07.2023 по 09.08.2023 за 21 день стаціонарного лікування еквівалентно 100000 грн на місяць, з розрахунку за кожний день лікування, а також з 07.03.2023 по 10.03.2023 за 4 дні, з 04.04.2023 по 12.05.2023 за 1 місяць 9 днів або 39 дні, з 20.05.2023 по 29.05.2023 за 10 днів, з 31.05.2023 по 19.07.2023 за 1 місяць19 днів або 57 днів за час безперервного амбулаторного лікування, еквівалентно 100000 грн за кожний день лікування. Отже, вважає, що сума додаткової грошової винагороди за період безперервного лікування через отримання тяжкої травми пов`язаної із захистом Батьківщини має становити, щонайменше 790107,00 грн. Тобто, командир ВЧ НОМЕР_1 НГУ, маючи реальну можливість видати наказ, який є підставою для виплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 за час його безперервного лікування на протязі 240 днів, в результаті отримання тяжких травм пов`язаних із захистом Батьківщини, не виконуючи свої повноваження, вчиняє протиправну бездіяльність. В той же час, умовою для виплати додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, є довідка (постанова) ВЛК яка підтверджує тяжкість травми і факт того, що ця травма отримана в результаті захисту Батьківщини, а також медичні довідки, які підтверджують, що лікування військовослужбовця є наслідком отримання такої тяжкої травми, а не інших захворювань, які не пов`язані із захистом Батьківщини. В свою чергу, зауважує, що усі надані медичні довідки в тому числі і довідки за час амбулаторного лікування, чітко вказують на те, що лікування ОСОБА_1 відбувалось саме через отримання ним травм 14.12.2022.

Ухвалою суду від 08.04.2024 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 15.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 29.04.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надав відзив (вх. №20517), у якому пояснює, що поняття грошового забезпечення та його складових, в тому числі постійних, нормативно врегульовано та викладено в достатньо доступній і зрозумілій формі, що виключає їх «інакомовне» та/або подвійне трактування. Стверджує, що грошове забезпечення щомісяця, в тому числі з грудня 2022 року по липень 2023 року включно, нараховується та перераховується на картковий банківський рахунок позивача, що підтверджується особистою карткою на грошове забезпечення № 2354 на ім`я позивача за 2022 рік, особовою карткою на грошове забезпечення за 2023 рік на ім`я позивача, особовою карткою на грошове забезпечення за 2024 рік на ім`я позивача. Підкреслює, що обов`язковою умовою для включення військовослужбовця, в тому числі позивача, в наказ командира про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн є перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я. На теперішній час та на час спірного періоду не існує і не існувало жодного закону, постанов Кабінету Міністрів України, наказів та розпоряджень Міністерства оборони України і Міністерства внутрішніх справ, включаючи накази командувачів Збройних Сил України та Національної гвардії України, якими передбачалось би виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн (збільшеної до 100000 грн) військовослужбовцям, зокрема позивачеві особисто, за період перебування на амбулаторному лікуванні незважаючи на обставини та причини перебування на такому лікуванні. Звертає увагу суду, що низка обставин, занадто деталізованих, взагалі не мають жодного відношення до дій, а на думку позивача та його представника бездіяльності, відповідача оскільки не пов`язані із проходженням позивачем військової служби та нарахуванням і виплатою позивачеві грошового забезпечення, включаючи додатковою винагороди, передбаченої Постановою №168, а висвітлюють обставини, що входять до компетенції відповідної медичної військово-лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області". Крім того, на думку відповідача, всі інші обставини, їх суб`єктивний опис, викладені в позовній заяві, включаючи самі позовні вимоги свідчать про недостатнє розуміння та помилкове трактування і застосування норм чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

14.12.2022 близько 16.10 на проїжджій частині дороги, у темний час доби поблизу н.п. Комишуваха Запорізької області на 522 км + 600 м автомобільної дороги Київ-Маріуполь, особовий склад здійснював завантаження БМП YPR-765 переданого від ЗСУ на причеп ВАРЗ НПВ 3811 (ТРАЛ) д/з НОМЕР_2 . Під час завантаження водій 65 ОМБр, проїжджаючи повз на автомобілі Volkswagen Golf, д/з НОМЕР_3 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на старшого водія 2 відділення автомобільного взводу 4 патрульного батальйону ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 , в результаті якого останній отримав політравму, що підтверджується актом №74/22 про нещасний випадок (в тому числі поранення), затвердженим 17.12.2022 командиром ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

З 14.12.2023 позивач був евакуйований до КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР з діагнозом: «Політравма: Відкритий уламковий перелом с/з обох кісток лівої гомілки (тип ІІ за Gustilo-Andersen) зі зміщенням фрагментів, відкритий уламковий перелом обох кісток С/З правої гомілки (тип І за Gustilo-Andersen) зі зміщенням фрагментів. Пошкодження великогомілкової коллатеральної зв`язки. Закритий перелом С/З діафізу правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів. Закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням фрагментів. Закритий перелом тіла лівої лонної кістки зі зміщенням фрагментів. Підапоневротична гематома лівої тім`яної ділянки. Ссадна на обличчі. Набряк мозку. Дифузний катаральний ендобронхіт. Контузія легень ГРДС. Двобічна пневмонія змішаного генезу. ДН ІІІ ст. ШВЛ», де проходив стаціонарне лікування до 03.01.2023, про що свідчить виписка із медичної картки стаціонарного хворого №15821 відділення травматології.

З 04.01.2023 ОСОБА_1 був переведений до травматологічного відділення КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, з діагнозом: «Уламковий перелом с/З кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів (14.12.2022 СПО АЗФ). Перелом обох кісток С/З правої гомілки (30.12.2022. СПО БІОС правоїгомілки). Перелом С/З діафізу правої плечової кістки (28.12.2022 СПО БІОС правого плеча). Перелом акроміального кінця лівої ключиці», де проходив стаціонарне лікування з 04.01.2023 по 13.01.2023, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №152 відділення травматології.

З 13.01.2023 по 24.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР з діагнозом «Політравма. Відкритий уламковий перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки (тип ІІ) зі зміщенням. Відкритий перелом обох кісток середньої третини правої гомілки (тип І) зі зміщенням. Закритий перелом с/з правої плечової кістки зі зміщенням. Стан після МОС остеосинтезу правої гомілки (28.12.2022). МОС блокуючим стрижнем правої плечової кістки (21.12.2022), МОС блокуючим стрижнем лівої ВТК (10.01.2023). Пошкодження великогомілкової колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу. Консолідуючий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням. Консолідований перелом тіла лівої лонної кістки зі зміщенням. Посттравматичний брахіоплексит справа. Контрактура правого плечового суглоба, значне ПФС. Контрактури лівого колінного суглоба, обох гомілковостопних суглобів, помірна ПФС. Значне порушення опорно-рухових функцій обох нижніх кінцівок», що підтверджується виписним епікризом №207.

З 25.01.2023 по 06.03.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР реабілітаційного відділення з аналогічним вищезазначеним діагнозом, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №436 реабілітаційного відділення.

З 11.03.2023 по 01.04.2023 за направленням командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ, позивач проходив реабілітацію в реабілітаційному центрі «Добрий брат» в Польщі, що підтверджується копією посвідчення про відрядження № 171 від 11.03.2023 та довідкою реабілітаційного-рекреаційного центру «Добрий брат».

З 23.05.2023 по 30.05.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у травматологічному відділенні КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, з діагнозом: «Уламковий перелом С/З кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів (в стадії консолідації. Перелом обох кісток С/З правої гомілки в стадії консолідації СПО БІОС ВГК (30.12.2022.). Перелом С/З діалізу правої плечової кістки в стадії консолідації СПО БІОС правого плеча (28.12.2022), що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №8688 відділення травматології.

Крім того, згідно з довідками про тимчасову непрацездатність військовослужбовця НГУ з 04.04.2023 по 12.05.2023, з 20.05.2023 по 29.05.2023 та з 31.05.2023 по 19.07.2023, виданих ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області, позивач проходив амбулаторне лікування, що підтверджується зазначеними довідками №045428, №045832, №046351, №046494.

З 20.07.2023 по 09.08.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у МРЦ «Пуща Водиця» з діагнозом: «Наслідки виробничої травми (14.12.2022) у вигляді консолідуючого оперованого (28.12.2022) перелому обох кісток правої гомілки з наявністю металу, консолідуючого оперованого (10.01.2022) перелому обох кісток лівої гомілки з наявністю металу, консолідуючого оперованого (30.12.2022) перелому діалізу правої плечової кістки з наявністю металу, консолідований перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, консолідований перелом лівої лонної кістки зі зміщенням. Помірно виражена контрактура правого плечового суглобу та обох гомілково-ступневих суглобів з порушенням функції правої верхньої кінцівки, порушенням функції опори та ходи», що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 184 від 09.08.2023.

Відповідно до Довідки медичної (військово-лікарської комісії) ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області" № 765/С від 09.10.2023 підтверджено, що позивач отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини, на підставі с. 61 «б», 78 «в», 23 «в», 64 «г», 62 «г», 68 «г», 13 «г» та графи ІІ ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008, позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Згідно з постановами медичної (військово-лікарської комісії) ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області" №125 від 23.10.2023 та №182 від 29.11.2023 підтверджено, що позивач отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини, травма «тяжка» відповідно до класифікації наказу МОЗ від 04.06.2002 №370, на підставі с. 61 «б», 78 «в», 23 «в», 64 «г», 62 «г», 68 «г», 13 «г» та графи ІІ ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008, позивача визнано обмежено придатним до військової служби, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.

05.03.2024 представником позивача було направлено адвокатський запит на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ із вимогою надати письмову відповідь на рапорт ОСОБА_1 від 04.01.2024, а також відомості, на підставі яких документів (медичних, фінансових) здійснювався розрахунок грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період, який склав 134 дні замість фактичних 240 днів, із деталізованим розрахунком цих виплат.

У відповідь на вищезазначений запит було отримано лист відповідача від 06.03.2024 за № 3/33/12-1611, в якому вказано, що солдату ОСОБА_1 на його рапорт від 04.01.2024 надана вичерпна відповідь та роз`яснено положення постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Вказано, що позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, що фактично склало 134 дні. Згідно з довідками про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №045832 від 04.04.2023, №046351 від 19.05.2023, №046494 від 31.05.2023 солдат ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, за час перебування на якому відповідно до чинного законодавства додаткова винагорода не нараховується та не виплачується.

Згідно з особовими картками на грошове забезпечення позивач за грудень 2022 року липень 2023 року отримував додаткову винагороду в розмірі до 30000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), що фактично склало 134 дні.

Позивач вважає, що за період проходження лікування позивачу внаслідок отримання тяжкої трави, пов`язаної із захистом Батьківщини, в тому числі і амбулаторно, з 14.12.2022 по 19.07.2023 включно на протязі 240 днів, відповідачем не проводилось нарахування та виплата йому грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 еквівалентно 100000 грн на місяць, з розрахунку за кожний день лікування, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2 - 4 цієї статті Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до п. 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168.

Відповідно до п.1 постанови №168 від 28.02.2022 (в редакції від 19.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

В силу п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 21.01.2023) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Отже, додаткова винагорода передбачена постановою № 168 є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, зокрема під час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 14.12.2022, перебуваючи поблизу н.п. Комишуваха Запорізької області на 522 км + 600 м автомобільної дороги Київ-Маріуполь, позивач в результаті нещасного випадку отримав тяжку травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Постановами ВЛК №125 від 23.10.2023 та №182 від 29.11.2023 ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби.

Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

При цьому, судом також встановлено та вбачається з матеріалів справи, внаслідок такого поранення (отриманої травми), ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у період з 14.12.2022 по 03.01.2023, з 04.01.2023 по 13.01.2023, з 13.01.2023 по 24.01.2023, з 25.01.2023 по 06.03.2023, з 11.03.2023 по 01.04.2023, з 23.05.2023 по 30.05.2023 та з 20.07.2023 по 09.08.2023.

Таким чином, наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Відповідач не обґрунтував, з яких підстав позивачу не було нараховано та не було виплачено додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок отриманого ним поранення.

Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн. на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні з 14.12.2022 по 03.01.2023, з 04.01.2023 по 13.01.2023, з 13.01.2023 по 24.01.2023, з 25.01.2023 по 06.03.2023, з 11.03.2023 по 01.04.2023, з 23.05.2023 по 30.05.2023 та з 20.07.2023 по 09.08.2023, а тому дії відповідача щодо зменшення такої винагороди до 30000,00 грн у відповідні періоди є протиправними.

В свою чергу, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про наявність у нього права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за періоди з 07.03.2023 по 10.03.2023, з 02.04.2023 по 22.05.2023, з 31.05.2023 по 19.07.2023, оскільки в зазначений період позивач перебував на амбулаторному лікуванні, а не стаціонарному. Доказів перебування у цей період у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії суду також не надано та матеріали справи не містять. Відтак відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за вказані періоди.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст. ст. 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 не в повному обсязі додаткової винагороди, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн, у період з 14.12.2022 по 03.01.2023, з 04.01.2023 по 13.01.2023, з 13.01.2023 по 24.01.2023, з 25.01.2023 по 06.03.2023, з 11.03.2023 по 01.04.2023, з 23.05.2023 по 30.05.2023 та з 20.07.2023 по 09.08.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн, у період з 14.12.2022 по 03.01.2023, з 04.01.2023 по 13.01.2023, з 13.01.2023 по 24.01.2023, з 25.01.2023 по 06.03.2023, з 11.03.2023 по 01.04.2023, з 23.05.2023 по 30.05.2023 та з 20.07.2023 по 09.08.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак