Справа № 580/5346/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 червня 2024 року справа № 580/5346/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвоката Дмитренко І.Б. від імені ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

29.05.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Дмитренко І.Б від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) (далі позивач) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо відмови в обчисленні та виплаті йому грошового забезпечення з квітня 2022 року до травня 2023 року та належних у вказаний період виплат без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача провести йому перерахунок грошового забезпечення з квітня 2022 року до травня 2023 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи зазначили, що позивач проходив військову службу у відповідача. Грошове забезпечення за вказаний вище період служби відповідач виплатив виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018. Вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства, оскільки з 29.01.2020 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для встановлення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до вказаної вище постанови КМУ.

До позовної заяви представниця позивача адвокат Дмитренко І.Б. додала заяву, в якій просила поновити йому строк звернення до суду зі вказаним вище позовом (далі Заява). Обґрунтовуючи зазначила, що із заявою у справах про виплату усіх сум, що належать працівникові при звільненні він має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення по суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Позивач виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення наказом відповідача від 03.04.2024. Представниця позивача 16.04.2024 звернулась до відповідача адвокатським запитом щодо обчислення грошового забезпечення позивача, у т.ч. щодо перерахунку грошового забезпечення. У відповідь відповідач надав довідку про грошове забезпечення позивача, в якій відображені розміри посадового окладу та окладу за військове звання. Тому отримавши 26.04.2024 відповідь відповідача позивач достовірно дізнався про порушення своїх прав, а саме нарахування та виплату грошового забезпечення за спірний період у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

У вказаному контексті суд акцентує, що суми коштів, які належать особі при звільненні, не є ідентичними поняттю щомісячне грошове забезпечення.

Суд урахував, що предмет спору стосується грошового забезпечення позивача, яке виплачувалося йому щомісячно за період з квітня 2022 року до травня 2023 року. Тому протягом 3 місяців з дати його отримання позивач мав право звернутися з позовом щодо вірного його розрахунку.

Витягом із наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 03.04.2024 №-ОС підтверджується, що з 03.04.2024 позивач виключений із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення та йому наказано виплатити відповідні суми грошового забезпечення за період служби, які не повністю входять у склад заявленого в цій справі предмета позову.

Адвокатським запитом щодо перерахунку грошового забезпечення позивачу за спірний період представниця позивача звернулася 16.04.2024. Доказів звернення раніше вказаної дати не додані Отже, лише з 16.04.2024 позивач через свого свою представницю почав вчиняти активні дії щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення за вказаний вище період. До вказаної дати позивач не вчиняв дій щодо реалізації свого права на отримання зазначеного вище грошового забезпечення. Таким чином не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 29.05.2024 (відбиток штемпеля вхідної кореспонденції Черкаського окружного адміністративного суду на позовній заяві), позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо оспорення розміру грошового забезпечення, виплаченого у період проходження військової служби, а саме з квітня 2022 року до травня 2023 року та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, зазначити доводи поважності тому причин і надати докази.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо перерахунку та виплати йому за період з квітня 2022 року до травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених: грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, у т. ч. протягом розумного строку до відповідача позовна заява та Заява не містять.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовна заява має недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження у справі, а підстави про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані у Заяві є неповажними.

Отже, наявні підстави залишити її без руху та зобов`язати позивача надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-133, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні заяви вх. від 29.05.2024 адвоката Дмитренко І.Б. від імені ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити повністю.

Позовну заяву адвоката Дмитренко І.Б. від імені ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Анжеліка БАБИЧ