Справа № 160/27691/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій заявник просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс» як платника податку третьої групи з 01.10.2023 р. та включити до реєстру платників єдиного податку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не було правових підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «Едельвейс» у зв`язку з відсутності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох кварталів, код платежу: 18010500, тому відповідачем не дотримано встановленого законом порядку анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «Едельвейс», що тягне за собою визнання протиправним та скасування такого рішення і відновлення правового стану позивача шляхом зобов`язання поновити реєстрацію ТОВ «Едельвейс» як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
20 листопада 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Едельвейс» зареєстровано 30.10.2003, основний вид господарської діяльності: 96.03 Організування поховань і надання суміжних послуг.
ТОВ «Едельвейс» перебував на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків від доходу.
Враховуючи викладене, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не має підстав для перебування в реєстрі платників єдиного податку третьої групи ТОВ "ЕДЕЛЬВЕЙС". Відповідно до абз.3 п.299.10 ст.299 ПКУ реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.
Вирішуючи позовні вимоги по суті заявленого спору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Підпункт 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України передбачає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Абзац третій пункту 59.1 статті 59 ПК України передбачає, що податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що реєстрація платником єдиного податку може бути анульована у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Проте, як суд зазначав, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
За наслідками аналізу пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, Верховний Суд у справі №805/206/17-а (постанова від 05.02.2019 року) дійшов висновку, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Проте, як встановлено, оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийняте не за наслідками проведеної документальної перевірки та складеного відповідного акта, а за наслідками «виконання функції контролю», про що складено акт «про порушення ТОВ «Едельвейс» абз. Підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.
Проте, доказів того, що проведеної документальної перевірки податковий орган не надав.
Натомість, складання акта за наслідками «виконання функції контролю» не узгоджується з наведеними висновками Верховного Суду та є порушенням процедури прийняття рішення, внаслідок чого належна перевірка не проведена, відповідно, платник податків не був попереджений у встановленому порядку про її проведення, не мав змоги надати заперечення та документи.
Внаслідок вказаних обставин податковий орган дійшов висновку про наявність боргу та його суму лише на підставі даних інтегрованої картки платника, без аналізу первинних документів та без надання можливості платнику податків надати свої заперечення.
Відповідач у відзиві зазначає, що наведена позивачем судова практика Верховного Суду є нерелевантною до цієї справи, оскільки стосується анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, а не третьої, як у справі, що розглядається.
Суд з вказаними доводами не погоджується, оскільки Верховний Суд у справі №805/206/17-а (постанова від 05.02.2019 року) встановив, що підприємство з 21.05.2012 зареєстровано платником єдиного податку третьої групи та було виключено з реєстру платників єдиного податку з 31.03.2015 з підстав наявності у позивача податкового боргу.
Відтак, висновки, які зробив Верховний Суд у справі №805/206/17-а (постанова від 05.02.2019 року), стосуються правовідносин щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, як і у справі, яка розглядається, а тому ці висновки є релевантними.
Крім того, як вбачається зі змісту пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, нею передбачено складення саме акта перевірки, а не «акта про порушення».
Пункт 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачає, що акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Проте, з акта від 29.09.2023 р., складеного податковим органом, не вбачається що була проведена перевірка, тобто він не є актом перевірки, а здійснене «виконання функції контролю» не є перевіркою ні за формою, ні за змістом.
Такі процедурні порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки зумовлюють протиправність рішення, прийнятого за наслідками таких порушень, тому у суду відсутні підстави переходити до перевірки висновків податкового органу, що за період з 01.04.2023 р. по 01.09.2023 р. ТОВ «Едельвейс» наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, оскільки такі висновки зроблені не у порядку встановленому законом, тому не підтверджені належними доказами.
Крім того, вимогу про зобов`язання Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс» як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2023 р. та включити до реєстру платників єдиного податку належить задовольнити, оскільки вона є похідною та спрямована на ефективне відновлення прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Як зазначає представник позивача у позовній заяві та у відповіді на відзив, орієнтовний розмір судових витрат позивача щодо розгляду справи становить 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень та складається з судового збору та витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Докази судових витрат, будуть надані представником позивача пізніше.
Суд зазначає, що станом на день винесення рішення по справі, адвокатом не надано доказів судових витрат на правничу допомогу.
Відтак, наразі відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс» як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2023 р. та включити до реєстру платників єдиного податку.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя А.В. Савченко