Справа № 560/6257/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6257/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 та у розмірі 1,14 та у розмірі 1,197.

2. Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у відповідності до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2023 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та у зв`язку з цим провести виплату недотриманих сум пенсії ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виплачуючи позивачу пенсію у меншому розмірі без урахування індексації, при цьому за відсутності передбачених законами України на це підстав, відповідач порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 29.04.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що пенсія позивача обраховується відповідно до норм чинного законодавства, підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 та у розмірі 1,14 та у розмірі 1,197, немає. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком (на загальних умовах) відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058-IV), починаючи з 09.04.2020.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складав 42 роки 10 місяців 1 день, коефіцієнт страхового стажу 0,42833.

Заробітна плата врахована за період роботи з 01.07.2000 по 30.04.2020 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,45533.

При призначенні пенсії застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017 2019 роки, в сумі 7763,17 грн.

Розрахунок пенсії з 01.07.2021 наступний: 7763,17 грн (середня заробітна плата в галузях економіки України за 2017 2019 роки) х 1,45533 = 11297,97 грн х 0,42833 (коефіцієнт страхового стажу) = 4839,26 грн (основний розмір пенсії) + 114,66 грн (доплата за 7 років понаднормового стажу, 1638,00 грн х 7%) + 100,00 грн (доплата з 01.07.2021) = 5053,92 грн.

Розрахунок пенсії з 01.03.2022 наступний: 7763,17 грн (середня заробітна плата в галузях економіки України за 2017 2019 роки) х 1,45533 = 11297,97 грн х 0,42833 (коефіцієнт страхового стажу) = 4839,26 грн (основний розмір пенсії) + 114,66 грн (доплата за 7 років понаднормового стажу, 1638,00 грн х 7%) + 100,00 грн (доплата з 01.07.2021) + 135,00 грн (надбавка на індексації з 01.03.2022) = 5188,92 грн. 01.07.2022 згідно заяви від 05.07.2022 ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру проведено перерахунок пенсії згідно абзацу 1-2 статті 42 Закону з урахуванням інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та зараховано період роботи з 01.05.2020 по 30.06.2022, страховий стаж склав 45 років 1 день, коефіцієнт страхового стажу 0,45000.

Заробітна плата врахована за період роботи з 01.07.2000 по 30.04.2020 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,45533.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 склав 5438,26 грн.

Розрахунок пенсії з 01.03.2023 наступний: 7763,17 грн (середня заробітна плата в галузях економіки України за 2017 2019 роки) х 1,45533 = 11297,97 грн х 0,42833 (коефіцієнт страхового стажу) = 4839,26 грн (основний розмір пенсії) + 114,66 грн (доплата за 7 років понаднормового стажу, 1638,00 грн х 7%) + 100,00 грн (доплата з 01.07.2021) + 135,00 грн (надбавка на індексації з 01.03.2022) + 100,00 грн (надбавка на індексації з 01.03.2023) = 5626,14 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі у розмірі 1,11 та у розмірі 1,14 та у розмірі 1,197, протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться відповідно до вимог Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом другим частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії.

Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина п`ята статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Чинним механізмом нарахування пенсій передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом ділення заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно статті 27 Закону № 1058-IV основними чинниками, що впливають на розмір пенсії, є тривалість стажу, отримуваний заробіток та показник середньої заробітної плати по Україні за рік, що передує року звернення, а з 2012 року за три попередніх роки перед роком звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV (в редакції до 01.10.2011 року) мінімальний розмір пенсії за віком встановлювався на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за наявності страхового стажу для жінок 20 років. За кожен рік страхового стажу понад 20 років жінкам розмір пенсії за віком підвищується на 1% розміру пенсії за віком, але не більше 1% мінімального розміру пенсії.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Зазначені норми впродовж 2004 - 2008 років зазнавали змін.

Так, частиною другою статті 40 Закону встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 9 липня 2003 року, яка набрала чинності 1 січня 2004 року, зазначена формула була такою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз + Кз + Кз +... + Кз ); 1 2 3 n

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи (абзаци другий- шостий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV)

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-IV, у редакції Закону від 9 липня 2003 року визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

З огляду на викладене, під час перерахунку пенсії у формулі Зп = Зс х (Ск : К) змінюються лише показники Ск та К. Зокрема, у величину Ск додаються коефіцієнти заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, який став підставою для перерахунку пенсії. Що ж стосується показника К, то він збільшується кількістю додаткових місяців страхового стажу. Решта показників залишається без змін.

Отже, аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV показує, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього, при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

При цьому, суд зауважує, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-IV) .

Величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону №1058-IV) .

Згідно із Законом України від 19 грудня 2006 року №489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини четвертої статті 42 зупинено на 2007 рік.

Підпунктом «б» підпункту 9 пункту 35 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 1 січня 2008 року, абзац четвертий частини другої статті 40 Закону №1058-IV було викладено в новій редакції: «Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів».

Цим же Законом (підпункт «б» підпункту 10 пункту 35 розділу II) частину четверту статті 42 викладено в такій редакції: "У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію».

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.09.2004 №1215 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення» з 1 вересня 2004 року до пенсій, розмір яких (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не досягає прожиткового мінімуму, встановленого на 2004 рік для осіб, які втратили працездатність (284,69 грн), встановлювалась щомісячна державна адресна допомога (дотація). Сума зазначеної дотації визначалась як різниця між вищезазначеним прожитковим мінімумом та розміром пенсії з урахуванням зазначених вище виплат.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 09.04.2020 призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складав 42 роки 10 місяців 1 день, коефіцієнт страхового стажу 0,42833.

Заробітна плата врахована за період роботи з 01.07.2000 по 30.04.2020 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,45533.

При призначенні пенсії застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2017 2019 роки, в сумі 7763,17 грн.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Таким чином проведено перерахунок пенсій:

- з 1 березня 2021 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році». Перерахунок пенсій проведено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Показник середньої заробітної плати з 01.03.2021, із застосуванням коефіцієнтів збільшення, становить 5426,60 грн;

- з 1 березня 2022 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Перерахунок пенсій проведено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,14. Показник середньої заробітної плати з 01.03.2022, із застосуванням коефіцієнтів збільшення, становить 6186,32 грн;

- з 1 березня 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Перерахунок пенсій проведено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,197. Показник середньої заробітної плати з 01.03.2023, із застосуванням коефіцієнтів збільшення, становить 7405,03 грн.

Суд зазначає, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017 2019 роки, в сумі 7763,17 грн, що, своєю чергою, є більшим за показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, збільшений на коефіцієнт 1,11 (в 2021 році), 1,14 (в 2022 році), на коефіцієнт 1,197 (в 2023 році).

Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивача згідно з Порядком № 124.

Тому твердження позивача про те, що відповідач неправомірно не застосував з 01.03.2021, 01.03.2022 і 01.03.2023 середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 7763,17 грн та коефіцієнти збільшення показника заробітної плати відповідно 1,11, 1,14 і 1,197, є необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з приписами Порядку № 124.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що внаслідок перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року пенсійний орган не допустив протиправної бездіяльності та не порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

З приводу твердження позивача про те, що норми Порядку № 124 суперечать положенням ч. 2 ст. 42 Закону № 1058, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати норми Закону, суду зазначає наступне.

Абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

При цьому абз. 4 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 установлено, що розмір та порядок такого збільшення визначаються в межах бюджету Пенсійного фонду України за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз. 2 цієї частини, а відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282 індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз. абз. 2 і 3 ч. 2 ст. 42 Закону № 1058.

Таким чином, Верховна Рада України уповноважила Кабінет Міністрів України визначати порядок перерахунку пенсії з метою її індексації.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Порядок № 124 затверджений постановою Кабінету Міністрів України в межах наданих йому законом повноважень. Цей Порядок ні в цілому, ні в окремій його частині не був визнаний незаконним та нечинним.

Як наслідок, норми Порядку № 124 були обов`язковими для пенсійного органу та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

«Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії», про який йдеться в ч. 2 ст. 42 Закону № 1058, не є тотожним «середній заробітній платі (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії», яка є складовою формули, за якою визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058.

Ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 передбачено, що порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистки. Таким порядком є Порядок № 4-4, п. 1.2 якого визначено, що показник заробітної плати (доходу) за рік використовується для визначення заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, скоригованої згідно з ч. 2 ст. 40 Закону № 1058.

Закон № 1058 безпосередньо не визначає порядок індексації пенсії, такий порядок визначений Кабінетом Міністрів України шляхом затвердження Порядку № 124 в межах наданих йому повноважень.

Запроваджений Урядом механізм перерахунку пенсії для цілей індексації (п. 5 Порядку № 124) передбачає, що:

- в 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абз. 1 п. 4 цього Порядку;

- кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії;

- пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058 та розмір яких не підвищено відповідно до п. 4 Порядку № 124, абз. абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 124, з урахуванням абз. абз. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 28, абз. 2 п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2148, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Те, що в п. 5 Порядку №124 Кабінет Міністрів України визначив, що для цілей індексації в 2019 році на відповідний коефіцієнт збільшується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року, не може вважатися виходом Уряду за межі наданих йому повноважень.

З огляду на чинне правове регулювання в правовідносинах щодо пенсійного забезпечення застосовуються два показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії:

1)показник, про який йдеться в ч. 2 ст. 40 Закону № 1058, який застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема при її призначенні;

2)показник, про який йдеться в ч. 2 ст. 42 Закону № 1058, який застосовується для цілей індексації пенсій, (який визначається відповідно до п. 5 Порядку № 124).

З огляду на вкладене, суд відхиляє аргументи позивача щодо дискримінації певних пенсіонерів залежно від року виходу на пенсію.

В контексті спірних правовідносин визначальним є не рік виходу на пенсію, а те, чи перевищує показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як складову формули визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії конкретної особи.

В результаті перерахунку пенсії для цілей індексації підвищується розмір пенсії тих пенсіонерів, які отримували пенсію, розмір якою був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є меншою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році.

Водночас розмір пенсії тих пенсіонерів, які отримували пенсію, розмір якою був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є більшою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, не підвищується в результаті перерахунку пенсії для цілей індексації.

Суд не бере до уваги посилання позивача на Порядок № 795, оскільки останній втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», а тому він не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

До того ж, діючи в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, Кабінет Міністрів України не позбавлений можливості замінювати визначений ним механізм індексації пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058.

Суд відхиляє аргументи позивача щодо запровадження Урядом іншого механізму індексації пенсій, призначених відповідно Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб», ніж той, що встановлений для індексації пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058, оскільки йдеться про різні види пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року, діяв правомірно, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський