Справа № 240/29517/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29517/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

05 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Богунського відділу Державної виконавчої служби України в м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) стосовно незняття арешту з коштів ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Богунський відділ Державної виконавчої служби України в м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що містяться на картковому рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Позивач зазначив, що

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року розгляд справи призначено на 13:15 год. 30 січня 2024 року.

Оскільки у вказаний час сторони в судове засідання не з`явились, ухвалою суду від 30.01.2024, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України. Також вказаноб ухвалою суду зобов`язано Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати суду до 05.02.2024 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , що містяться на картковому рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" та інформацію щодо підстав накладення арешту на вказаних рахунок.

У зв`язку з тим, що Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), витребувані докази суду не надано, ухвалою від 21.03.2024 Сьомий апеляційний адміністративний суд повторно витребував у Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , що містяться на картковому рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" та інформацію щодо підстав накладення арешту на вказаних рахунок. Вказану ухвалу Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) отримав 22.03.2024.

Однак, на даний час вимоги ухвал суду не виконано.

Таким чином, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться три виконавчі провадження:

ВП 72370114 з примусового виконання постанови № 295/4002/20, виданої 06.05.2020 Богунським районним судом міста Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 40800,00 грн (а.с. 51);

ВП 72368409 з примусового виконання постанови № 295/1950/20, виданої 24.03.2020 Богунським районним судом міста Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 10200,00 грн (а.с. 42);

ВП 72368486 з примусового виконання постанови №295/2328/20, виданої Богунським районним судом міста Житомира 19.03.2020 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 20400,00 грн (а.с. 34).

Виконавчі провадження відкриті 27.07.2023, при відкритті виконавчих проваджень на майно та кошти ОСОБА_1 не було накладено арешт.

Після виявлення банківських рахунків ОСОБА_1 , 05.09.2023 державним виконавцем, у кожному з наведених виконавчих проваджень, прийнято постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій (а.с. 36, 46, 55).

Згідно з наведеними постановами державним виконавцем визначено для боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає: АДРЕСА_1 , поточний рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», код банку (МФО) 305299, код за для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту. Контроль за правильністю та дотриманням, встановлених законом вимог, щодо здійснення видаткових операцій з арештованого рахунку покладено на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36, 46, 55).

Таким чином з 05.09.2023 для ОСОБА_1 встановлені обмеження на користування банківським рахунком.

29.09.2023 представник ОСОБА_1 звернувся до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про зняття арешту з коштів боржника, у зв`язку з тим, що арешт накладений на заробітну плату боржника.

05.10.2023 Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надав відповідь на звернення представника ОСОБА_1 , у якій повідомив про відсутність законодавчо визначених підстав для зняття арешту з коштів ОСОБА_1 та відмовив у задоволенні заяви (а.с. 8-12).

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про накладення арешту на усі кошти на рахунку боржника не підтвердилися під час судового розгляду. Суд вважає, що постановами державного виконавця від 05.09.2023 про визначення поточного рахунку ОСОБА_1 у банку для здійснення видаткових операцій не було порушено положення частини 3 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки з матеріалів справи судом не встановлено, що внаслідок прийняття наведених постанов було накладено арешт на понад 50% заробітної плати ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Згідно з частиною 4 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частинами 1, 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться три виконавчі провадження:

ВП 72370114 з примусового виконання постанови № 295/4002/20, виданої 06.05.2020 Богунським районним судом міста Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 40800,00 грн (а.с. 51);

ВП 72368409 з примусового виконання постанови № 295/1950/20, виданої 24.03.2020 Богунським районним судом міста Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 10200,00 грн (а.с. 42);

ВП 72368486 з примусового виконання постанови №295/2328/20, виданої Богунським районним судом міста Житомира 19.03.2020 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 20400,00 грн (а.с. 34).

Після виявлення банківських рахунків ОСОБА_1 , 05.09.2023 державним виконавцем, у кожному з наведених виконавчих проваджень, прийнято постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій (а.с. 36, 46, 55).

Згідно з наведеними постановами державним виконавцем визначено для боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що проживає: АДРЕСА_1 , поточний рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», код банку (МФО) 305299, код за для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту. Контроль за правильністю та дотриманням, встановлених законом вимог, щодо здійснення видаткових операцій з арештованого рахунку покладено на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36, 46, 55).

Таким чином з 05.09.2023 для ОСОБА_1 встановлені обмеження на користування банківським рахунком.

Однак, при відкритті виконавчих проваджень на майно та кошти ОСОБА_1 не було накладено арешт.

При цьому, згідно доводів позивача державним виконавцем у порушення норм чинного законодавства накладено арешт на заробітну плату ОСОБА_1 та позбавлено позивача єдиного джерела доходу, оскільки арешт був накладений на усі кошти на рахунку для виплати заробітної плати.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

При цьому абзацом третім частини 2 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Частиною 3 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Отже, згідно з наведеними нормами Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заробітну плату не заборонено законом, однак розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати за всіма виконавчими документами, що перебувають на виконанні.

Відповідно до положень пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Отже, на підставі наведених положень пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2023 року - 6700 грн, за наведеними постановами державного виконавця, для ОСОБА_1 дозволеними є здійснення видаткових операцій по визначеному банківському рахунку на суму 13400 грн протягом календарного місяця.

Позивачем не надано до суду доказів того, що на його банківському рахунку арештовано понад 50% щомісячної заробітної плати. Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази того, що дозволена сума видаткових операцій у розмірі 13400 грн становить менше 50% заробітної плати ОСОБА_1 за вересень або жовтень 2023 року.

Окрім того, позивач не надав доказів того, що державним виконавцем було стягнуто з його заробітної плати понад 50% місячної заробітної плати за вересень або жовтень 2023 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постановами державного виконавця від 05.09.2023 про визначення поточного рахунку ОСОБА_1 у банку для здійснення видаткових операцій не було порушено положення частини 3 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки з матеріалів справи судом не встановлено, що внаслідок прийняття наведених постанов було накладено арешт на понад 50% заробітної плати ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.