Справа № 127/9826/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/9826/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайленко А.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

04 червня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1539231 від 28.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1539231 від 28.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року позов задоволено.

Постанову серії ЕНА №1539231 від 28.02.2024 винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2 скасовано, а провадження у справі закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605,60 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

03 червня 2024 року на адресу суду від позивача та його представника надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована тим, що в день засідання ОСОБА_1 проходить медичне обстеження у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

З даного приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Тобто, вказана норма не передбачає можливості продовження строку розгляду апеляційної скарги для даної категорії справ, навіть за наявності відповідних клопотань про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що позивача було належним чином повідомлено про день, час та місце апеляційного розгляду справи, а його явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою, то колегія судів приходить до висновку щодо відмови у задоволенні поданої заяви, з врахуванням того, що відкладення розгляду справи призведе до значного порушення вимог ч. 5 ст. 286 КАС України. Окрім того, представник позивача не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання для надання пояснень.

З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.02.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Янчуковським А.О., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕНА №1539231 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що 27.02.2024 року о 23 год. 59 хв. у м. Вінниця, по вул. Данила Галицького 31 ОСОБА_1 раптово вибіг на проїзну частину дороги, чим міг створити загрозу іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 4.14.б. ПДР «Пішоходам забороняється: б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід».

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області ДПП, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3,5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При дослідженні відеозапису колегією суддів встановлено, що поліцейським ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб, на пасажирському сидінні якого перебував громадянин ОСОБА_1 . В ході розмови працівники поліції зобов`язали ОСОБА_1 вийти з машини та надати для огляду особисті речі. Крім того проведено поверхневий огляд ОСОБА_1 та повідомлено останньому, що його затримано. ОСОБА_1 доставлено до відділу поліції, де на останнього складено протокол затримання.

Разом з тим, з вказаного відеозапису встановлено, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП складено у відділі поліції. Розгляду справи про адміністративне правопорушення, з роз`ясненням прав ОСОБА_1 та повідомленням про складання постанови відносно ОСОБА_1 не проведено. Лише через деякий час після складання постанови ОСОБА_1 повідомлено про її існування і лише після цього роз`яснено його права. Разом з тим, суд зауважує, що така процедура не відповідає положенням законодавства.

Зокрема, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (стаття 279 КУпАП).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення; подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі (частина перша статті 268 КУпАП).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Справа про адміністративне правопорушення може розглядатися у закритому режимі із додержанням усіх правил провадження. Під час такого розгляду справи можуть бути присутні лише особи, які беруть участь у провадженні в цій справі.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, винесення постанови відбулось з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_1 не було надано можливості заявити клопотання та скористатись послугами адвоката.

При цьому, адвокат Мороз С.О. був залучений в якості захисника ОСОБА_1 на час складання протоколу про затримання особи, а не розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо порушення правил розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2024 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.