Справа № 420/8767/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8767/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 червня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» від 04.06.2024 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" до Одеської митниці про визнання противоправним та скасувати рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі №420/8767/24 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ"; визнано протиправними та скасовано прийняті Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000900/2 від 31.12.2023 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001698 від 31.12.2023 року; стягнуто з Одеської митниці (, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" (, Одеська обл., м.Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул. Центральна 1) судовий збір у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).

04.06.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у прохальній частині якої представник просить суд стягнути з Одеської митниці на користь ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 500, 00 грн.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви представник позивача вказав, що розмір та порядок винагороди адвокату за надані ним правничі послуги та перелік самих послуг чітко прописаний в позові та документах, що надані разом з ним та з цією заявою, які законодавець вважає визначальними в питанні обґрунтування суми гонорару адвоката, а саме: попередній розрахунок судових витрат, договір про надання юридичних послуг з додатками, які встановлюють усі значущі умови правовідносин позивача з адвокатом, ордер та акт наданих послуг. Що стосується підтвердження сплати гонорару, позивач вказав, то воно не може бути надане суду з об`єктивних причин: по-перше, сторонами встановлено порядок оплати, який передбачає її здійснення вже після ухвалення рішення судом. До того ж той факт, що на момент судового розгляду гонорар адвокату ще не був сплачений, не є підставою для відмови в задоволенні вимоги компенсувати суму такого гонорару, адже відповідно до договору, укладеному між позивачем та адвокатом, позивач бере на себе обов`язок сплатити гонорар за послуги, що адвокат вже надав (підготовка позовної заяви) та надаватиме протягом розгляду справи. Отже, як вказав представник позивача, для обґрунтування існування підстав для компенсації судових витрат на правову допомогу документально підтверджений договірний обов`язок позивача сплатити гонорар адвокату тотожний фактичній сплаті гонорару, а такі витрати, навіть якщо вони фактично ще не понесені, проте їх понесення передбачається у майбутньому у зв`язку з розглядом справи, відповідно до згаданих вище норм відносять до судових витрат, які підлягають компенсації відповідачем у разі ухвалення судового рішення на користь позивача. З урахуванням викладеного, посилаючись на практику Верховного Суду та надані в підтвердження понесених витрат документи, позивач вказав, що всього понесено судових витрат на професійну правничу допомогу 7 500,00 грн та просить суд задовольнити заяву у повному обсязі.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення судом встановлено наступне.

В обґрунтування понесення вказаних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00грн. представником позивача додано до позовної заяви та заяви від 04.06.2024 копії: договору про надання юридичних послуг №0101-23/ЮП від 01.01.2023, додаток № 1 до договору, додаткову угоду від 19.03.2023, замовлення та акт наданих послуг від 03.06.2024.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст.134 КАС, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (с.7 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Враховуючи вищевикладене, суд, з урахуванням категорії та складності справи, вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7500,00 грн. є необґрунтованим та завищеним.

З урахуванням зазначеного, характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу доказів у справі, а також те, що розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суд вважає за можливе зменшити розмір таких витрат до 3000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст.ст.134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Одеської митниці (, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" (код , Одеська обл., м.Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул. Центральна 1) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн.(три тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра