Справа № 600/213/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 червня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/213/24-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 з розрахунку 79 % сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2021 р. № ХЖ17702. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити ОСОБА_1 , з дати припинення - нарахування і виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, з урахуванням доплати визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням 79 % сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 1211,20 грн.

07.05.2024 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, згідно якої просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024, проведеного на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №600/213/24-а, що набрало законної сили, яким встановлено обов`язок виплачувати мені пенсію без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області вжити заходи щодо усунення порушень ст.129-1 Конституції України та ст.370 КАС України, вчинених на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №600/213/24-а, що набрало законної сили, шляхом здійснення перерахунку та виплати з 01.04.2019, 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024 пенсії ОСОБА_1 без її обмеження максимальним розміром.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду заяву позивача прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначається, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 без її обмеження максимальним розміром. Таким чином, відповідач вважає, що його діях не вбачається протиправних дій стосовно позивача в частині виконання судового рішення про перерахунок пенсії без її обмеження максимальним розміром.

Вирішуючи заяву позивача, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні норми передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, в силу приписів ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 року у справі №600/213/24-а, яке набрало законної сили, позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 з розрахунку 79 % сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.07.2021 р. № ХЖ17702. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити ОСОБА_1 , з дати припинення - нарахування і виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, з урахуванням доплати визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням 79 % сум грошового забезпечення з 01.04.2019 року.

На виконання вищезазначеного судового рішення у квітні 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено розрахунок пенсії позивача, яка в підсумку з 01.04.2019 склала 21101,48 грн, з 01.03.2022 - 26159,19 грн, з 01.03.2023 27695,76 грн, з 01.03.2024 29257,04 грн. При цьому, відповідачем проведено нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 та проведено перерахунок пенсії, виходячи з 79% відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, з протоколу перерахунку пенсії позивача із 01.03.2022, проведеного у квітні 2024 року, вбачається, що з урахуванням максимального розміру пенсії її фактичний розмір виплати з 01.03.2022 склав лише 23610 грн, в той час коли нарахована сума становить 26159,19 грн.

З протоколу перерахунку пенсії позивача із 01.03.2023, проведеного у квітні 2024 року, вбачається, що з урахуванням максимального розміру пенсії її фактичний розмір виплати з 01.03.2023 склав лише 23610 грн, в той час коли нарахована сума становить 27695,76 грн.

З протоколу перерахунку пенсії позивача із 01.03.2024, проведеного у квітні 2024 року, вбачається, що з урахуванням максимального розміру пенсії її фактичний розмір виплати з 01.03.2024 склав лише 23610 грн, в той час коли нарахована сума становить 29257,04 грн.

Таким чином, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив, що, виконуючи у квітні 2024 року рішення суду від 22.02.2024 у справі № 600/213/24-а, відповідач з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024 знову застосував обмеження пенсії позивача максимальним розміром, тим самим фактично зафіксувавши розмір виплачуваної йому пенсії сумою 23610,00 грн, хоча підсумки пенсії на ці дати становили 26159,19 грн, 27695,76 грн та 29257,04 відповідно.

Обґрунтовуючи правомірність обмеження розміру пенсії позивача максимальним відповідач посилається на те, що при виконанні рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія встановлюється без обмеження її максимального розміру в межах покладених судом зобов`язань.

Разом з тим відповідачем не наведено жодного нормативно-правового акту, яким передбачено вчинення дій з перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано пенсійний орган здійснити такий перерахунок.

Суд зауважує, що згідно з резолютивною частиною рішення суду відповідача зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, з 01.04.2019 року.

У даному випадку висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії без її обмеження максимальним розміром з 01.04.2019 є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача, включаючи подальші перерахунки пенсії (тобто з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024).

Зважаючи на це, відповідач не має права повторно обмежувати максимальним розміром розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними.

Вказана позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду 240/19396/23 від 11.03.2024 р.

Відповідно рішення суду у цій справі також включає в себе подальші перерахунки та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

З огляду на викладене, дії відповідача на виконання рішення суду, які полягають в обмеженні розміру пенсії позивача в тому числі з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024, розцінюються судом як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення.

Статтею 383 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Відтак, враховуючи встановлену судом протиправність дій пенсійного органу під час перерахунку та виплати пенсії позивача на виконання рішення суду від 22.02.2024 у справі №600/213/24-а в частині застосування з 01.03.2022, 01.03.2023 та 01.03.2024 обмеження виплати пенсії максимальним розміром, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її керівнику Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для вжиття відповідних заходів реагування.

За змістом ч. 5 ст. 249 КАС України, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, на виконання приписів ч. 5 ст. 249 КАС України Головному управлінню Пенсійного фонду України у Чернівецькій області слід встановити п`ятнадцятиденний строк з дати отримання окремої ухвали для повідомлення суду про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем-суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду від 22.02.2024 у справі № 600/213/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо неналежного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі № 600/213/24-а.

3. Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

4. Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області заходи повідомити Чернівецький окружний адміністративний суд не пізніше п`ятнадцяти днів з дати отримання окремої ухвали.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 249, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич