Справа № 560/15675/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15675/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2023 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 № (форма "С"), що прийняте Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "КАПАБЛАНКА" не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливно-мастильних матеріалів на суму 238 524,63 грн, які згідно даних обліку були відвантажені на АЗС №30 з магазином за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, автодорога Теофіполь-Красилів 58 км + 925 м., перевіркою зроблено висновок, що товарно-матеріальні цінності на суму 238 524,63 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій.

А тому, суд вважає, що відповідач правомірно, на підставі висновків акта перевірки, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 № на суму 238 524,63 грн враховуючи ч.1 ст.17 Закону №265/95 яким застосував штрафну санкцію в розмірі 100 відсотків вартості проданих товарів, оскільки таке порушення позивачем було вчинено вперше.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що акт фактичної перевірки від 19.04.2023№4258/22-01-07-05/44457650 та інші матеріали перевірки не містять в собі жодних належних прямих доказів відпуску пального без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Сам по собі факт нестачі пального не свідчить про непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій або ж проведення їх на неповну суму вартості товарів, оскільки може бути наслідком інших обставин. При цьому, іншими обставинами, на переконання апелянта, в спірних правовідносинах є будь-які пояснення суб`єкта господарювання щодо причини нестачі пального.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що наявність нестачі пального у резервуарах на АЗС по відношенню до даних відображених у реєстраторі розрахункових операцій, а також відсутність раціональних пояснень та документів, з боку платника податків, які б пояснювали вказану розбіжність свідчить, що пальне якого не вистачає, відпускалось з резервуарів без застосування реєстратора розрахункових операцій чим порушено п. 1 ст. 3 Закону № 265/95.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.04.2023 №969-П "Про проведення фактичної перевірки" посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області, на підставі пп.80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України, у період з 12.04.2023 року по 19.04.2023 року, проведено фактичну перевірку ТОВ "КАПАБЛАНКА" за місцем здійснення діяльності - АЗС №30 з магазином за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, автодорога Теофіполь-Красилів 58 км + 925 м.

Перевірка проведена в присутності директора - ОСОБА_1 .

За наслідками проведеної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт (довідку) фактичної перевірки від 19.04.2023 №4258/22-01-07-05/ НОМЕР_1 , в якому встановлено порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.95 №265/95-ВР.

За результатом співставлення даних Х-звіту та фактичних залишків пального, визначених рівнемірами-лічильниками в резервуарах, контролюючим органом встановлено нестачу:

- бензину А-95 Energy в кількості 1021,00 л на суму 47987 грн;

- бензину А-92 в кількості 1349,25 л на суму 63414,75 грн;

- бензину А-95 в кількості 2531,29 л на суму 116439,34 грн;

- дизельного пального в кількості 189,46 л на суму 8904,62 грн;

- газу скрапленого в кількості 92,22 л на суму 1778,92 грн.

Загальна вартість пального, що становить нестачу складає 238 524,63 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "С" від 19.05.2023 № яким застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 238524,63 грн.

Не погоджуючись з прийнятим ГУ ДПС у Хмельницькій області податковим повідомленням-рішенням, ТОВ "Капабланка" подало до ДПС України скаргу.

Рішенням ДПС України від 10.08.2023 №22218/6/99-00-06-03-02-06, податкове повідомлення - рішення від 19.05.2023 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з винесеним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Підпунктами 19.1.14, 19.1.19, 19.1.20 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України, особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з перелічених у даному пункті підстав (пункт 80.2 статті 80 ПК України).

Згідно матеріалів справи, підставою для проведення перевірки позивача слугувала отримана в установленому законодавством порядку інформація від Державної податкової служби України, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).

Так, у листі ДПС від 24.03.2023 №6320/7/99-00-07-04-03-07 поінформовано Головні управління ДПС в Хмельницькій, Чернівецькій та Тернопільській областях, що "за результатами аналізу фіскальних чеків із СОД РРО та даних ІКС "Єдине вікно подання електронної звітності" встановлено випадки здійснення ТОВ "КАПЛБЛАНКА" розрахункових операцій з реалізації пального в об`ємах більших, ніж фактичний об`єм його надходження на АЗС, що може свідчити про ймовірні порушення підприємством ведення обліку товарних запасів.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, у відповідача були обґрунтовані підстави для проведення фактичної перевірки ТОВ "Капабланка".

Водночас, положення п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначають перелік питань, яких стосується фактична перевірка, зокрема, дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При призначенні фактичної перевірки, посадові особи контролюючого органу можуть перевірити будь-яке із визначених ПК України питань, незалежно від того, що стало причиною для її проведення.

Такий спосіб, як звірка і співставлення обсягів наявних товарних запасів є одним з інструментів встановлення порушень норм законодавства з питань обігу підакцизних товарів та порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року №891 (далі - Порядок №891) обіг пального - будь-які операції, що передбачають: - фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); - фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Згідно абз.16 ст.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95) незаконний обіг спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв і тютюнових виробів - імпорт, експорт, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, з порушенням вимог законодавства, що регулює ці питання.

З огляду на вищезазначене, встановлено, що обігом підакцизних товарів, зокрема пального, є операції з імпорту, експорту, транспортування, зберігання, торгівлі (придбання, реалізації), комісії, доручення, відповідального зберігання, тощо.

Апеляційний суд зазначає, що оскільки підставою для проведення перевірки було отримання від державного органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій та обігу підакцизних товарів, а тому метою перевірки було здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального.

Абзацом 3 п.102.1 ст.102 ПК України визначено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Разом з тим, норми ПК України не містять обмеження щодо максимального періоду, що може перевірятися з питань порушень вимог податкового законодавства, не пов`язаних з декларуванням, а також порушень вимог іншого законодавства, при цьому такий період не може перевищувати 1095 днів з дня початку перевірки.

Згідно абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення, зокрема, копії наказу про проведення перевірки.

Враховуючи, що до початку перевірки майстер АЗС ОСОБА_2 ознайомився з наказом, отримав його копію та підписав направлення на проведення фактичної перевірки, що слугувало підставою для початку проведення такої перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України), а перевірка проведена у присутності директора ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідач мав законні підстави для проведення перевірки згідно виданого наказу.

Водночас, правомірність проведення перевірки позивачем не ставиться під сумнів та не є спірним питанням у даній справі.

Так, з матеріалів справи встановлено, що в ході проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі - Закон №265/95), а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Перевіряючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 19.05.2023 № на суму 238 524,63, колегія суддів зазначає таке.

В ході проведення фактичної перевірки ТОВ "КАПАБЛАНКА" за місцем здійснення діяльності на АЗС №30 сформовано Х-звіт денний за 12.04.2023 року, відповідно до якого залишки: бензину А-95 Energy в резервуарі становить 1021,00 л.; бензину А-92 в резервуарі становить 10647,43 л.; бензину А-95 в резервуарі становить 19157,90 л.; дизельного пального в резервуарі становить 22131,84 л.; газу скрапленого в резервуарі становить 1652,65 л.

Результати перевірки фактичних залишків пального, станом на 12.04.2023 відображені у Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), що є додатком №2 до акта фактичної перевірки. Відомість підписана посадовими особами контролюючого органу, а саме директором ТОВ "КАПАБЛАНКА" ОСОБА_1 .

Відповідно до показів рівнемірів-лічильників (фактичних залишків пального): залишки бензину А-95 Energy в резервуарі становить 0 л.; залишки бензину А-92 в резервуарі становить 9298,18 л.; залишки бензину А-95 в резервуарі становить 16626,61 л.; залишки дизельного пального в резервуарі становить 21942,38 л.; залишки газу скрапленого в резервуарі становить 1560,43 л.

За результатом співставлення даних Х-звіту та фактичних залишків пального, визначених рівномірами-лічильниками в резервуарах, контролюючим органом встановлено нестачу: бензину А-95 Energy в кількості 1021,00 л на суму 47987 грн; бензину А-92 в кількості 1349,25 л на суму 63414,75 грн; бензину А-95 в кількості 2531,29 л на суму 116439,34 грн; дизельного пального в кількості 189,46 л на суму 8904,62 грн; газу скрапленого в кількості 92,22 л на суму 1778,92 грн.

Загальна вартість пального, що становить нестачу складає 238 524,63 грн.

Згідно з п.1 ст.3 Закон №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №265/95 у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання до суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі: -100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Таким чином, оскільки ТОВ "КАПАБЛАНКА" не надано документального підтвердження щодо причин нестачі паливно-мастильних матеріалів на суму 238 524,63 грн, які згідно даних обліку були відвантажені на АЗС №30 з магазином за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, автодорога Теофіполь-Красилів 58 км + 925 м., перевіркою зроблено висновок, що товарно-матеріальні цінності на суму 238 524,63 грн. реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій.

При цьому, позивач зазначає, що сам по собі факт нестачі пального не свідчить про непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій або ж проведення їх на неповну суму вартості товарів, оскільки може бути наслідком інших обставин, якими є будь-які пояснення суб`єкта господарювання щодо причини нестачі пального.

Разом з тим, будь-яких пояснень чи документів, які б спростовували розбіжності між фактичними залишкам пального на АЗС та які відображені у денному Х-звіті реєстратора розрахункових операцій, позивачем не надано ні під час перевірки, ні під час судового розгляду справи.

Водночас, наведені позивачем в апеляційній скарзі висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані під час розгляду цієї справи, оскільки статтею 20 Закону №265/95, в редакції чинній на день проведення перевірки та розгляду справи, чітко визначено, що фінансова санкція застосовується до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Тобто, законодавець передбачив фінансову відповідальність не тільки за реалізоване необліковане пальне, а й за необліковане пальне, яке знаходиться в господарській одиниці суб`єкта господарювання.

Апеляційний суд зазначає, що один із способів встановлення порушення порядку обліку пального, передбаченого ст.20 Закону №265/95, є встановлення розбіжності між фактичними залишкам пального на АЗС та даними, які відображені у реєстраторі розрахункових операцій, а саме: надлишок пального у резервуарі по відношенню до даних Х-звіту.

Крім того, згідно з п. 12 ст.3 Закону №265/95 суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, натомість, будь-яких пояснень чи документів, які б спростовували розбіжність позивачем не надано.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано питання щодо позбавлення позивача реалізації його права на участь у процесі розгляду заперечень на акт перевірки, колегія суддів звертає увагу на те, що дії контролюючого органу щодо невчасного повідомлення позивача про розгляд заперечень на акт перевірки, свідчать про недотримання процедури встановленої ПК України, водночас зазначені порушення не можуть слугувати достатньою підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням встановлених судом обставин щодо порушення позивачем вимог законодавства в частині реалізації товарно-матеріальних цінностей без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Колегія суддів вважає, що дії контролюючого органу щодо невчасного повідомлення позивача про розгляд заперечень на акт перевірки не могли істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно, на підставі висновків акта перевірки, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 № враховуючи ч.1 ст.17 Закону №265/95 яким застосував штрафну санкцію в розмірі 238 524,63 грн.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.