Справа № 280/4065/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Справа № 280/4065/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 3), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати: рішення відповідача 1 від 02.02.2024; рішення відповідача 2 від 29.02.2024; рішення відповідача 3 від 22.03.2024, якими позивачу відмовлено у призначенні пенсії;

2) зобов`язати відповідача 1:

зарахувати до пільгового стажу позивача (за Списком № 2) період роботи з 30.08.2023 по 27.11.2023 (на посаді машиніста холодильних установок 5 розряду компресорного цеху);

зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985 (у Бердянському технікумі виноградарства та виноробства);

повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 29.01.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 січня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Вказану заяву було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області, яке рішенням від 02.02.2024 № 37 відмовило позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Надалі позивач повторно звертався за призначенням пенсії, проте рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37 та рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з аналогічних підстав. З прийнятими відповідачами рішеннями про відмову у призначенні пенсії позивач не погоджується, через що вважає їх протиправним, просить позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

20.05.2024 надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вх.№23639), у якому представник відповідача 3 зазначає, що в разі призначення пенсії позивач буде перебувати на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Зауважує, що записи в трудовій книжці не визначають права на призначення пенсії на пільгових умовах, а призначення пенсії здійснюється при розгляді пакету документів, які подаються для призначення пенсії, в тому числі уточнюючої довідки та наказів про атестацію робочих місць. Таким чином, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, підтверджений уточнюючою довідкою підприємства та результатами атестації робочих місць, визначений нормами чинного законодавства. Крім того, указує, що час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Наголошує, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства України, і, як наслідок не підлягають задоволенню.

Разом з тим, представник відповідача 3 зазначив, що враховуючи відсутність матеріальної та фінансової можливості направити відзив позивачу згідно з вимогами статті 162 КАС України, його направлено сторонам на електронну пошту (доказів такого суду не надано), просить долучити відзив до матеріалів адміністративної справи, у зв`язку з чим суд зауважує наступне.

Статтею 162 КАС України встановлено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, зокрема документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Суд підкреслює, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Невиконання процесуального обов`язку щодо направлення відзиву позивачу тягне за собою позбавлення права останнього на підтвердження чи спростування відповідних аргументів, а тому вказаний відзив не береться до уваги при ухваленні рішення.

20.05.2024 судом також отримані пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вх.№ 23872), у яких представник третьої особи зазначає, що 29.01.2024, 22.02.2024 та 15.03.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи принцип екстериторіальності, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.02.2024 № 37, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37, рішенням в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Звертає увагу суду, що додатком № 5 Порядку № 637 затверджено форму довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якої довідка повинна бути підписана керівником установи, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером. Надана позивачем для призначення пенсії довідка № 9 від 08.01.2024 про пільговий стаж роботи за Списком № 2 не відповідає зазначеним вимогам Додатку 5 Порядку № 637. Чинним законодавством передбачено можливість підтвердження періоду навчання у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці, проте, жодних допустимих доказів, передбачених Порядком № 637 позивачем надано не було надано. За викладених обставин, вважаємо, що органи Пенсійного фонду діяли в межах своїх повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідачі 1, 2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) про розгляд справи повідомлені належним чином, проте заяви про визнання позову або відзиву на позовну заяву у строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надходило. Відтак, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.05.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_1 , 29.01.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 02.02.2024 № 37. Відповідно до наданих документів заявником документів вік заявника 57 років 11 місяців 6 днів. Страховий стаж особи 40 років 8 місяців 8 днів, стаж на роботах із шкідливими і важками умовами праці за Списком № 2 0 років 0 місяців 0 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди роботи. До пільгового стажу роботи по Списку № 2 не зарахований період роботи згідно пільгової довідки № 9 від 08.01.2024, оскільки довідка не відповідає зразку довідки Додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме довідка не містить підпису керівника. Також у довідці не зазначений цех (відділ), у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах (відділах). Інші пільгові довідки в переліку документів, наданих для призначення пенсії, відсутні. За наданими документами право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 відсутнє.

22.04.2024 позивач повторно звернувся з заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області та винесло рішення про відмову від 29.02.2024 № 37. Так, за наданими заявником документами вік заявника 57 років, стаж особи для права на пенсію становить 37 років 5 місяців 5 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 складає 6 років 1 місяць 8 днів. До страхового стажу не враховано періоди роботи: період навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985, оскільки у дипломі ІВ НОМЕР_1 від 01.03.1985 відсутня дата вступу до навчального закладу. До пільгового стажу роботи по Списку № 2 не зарахований період роботи згідно пільгової довідки № 9 від 08.01.2024, оскільки довідка не відповідає зразку довідки Додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме довідка не містить підпису керівника. Також у довідці не зазначений цех (відділ), у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах (відділах). Звернено увагу, що атестація робочих місць на ТОВ «Стінгрей» проводилась 30.08.2018 та діє 5 років, тому періоди роботи з 30.08.2023 по 27.11.2023 та з 01.12.2023 по 31.12.2023 вважаються не атестованими. Заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст..114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців.

23.03.2024 ОСОБА_1 втретє звернувся з заявою про призначення пенсії, та рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком у відповідності до норм частини 2 статті 114 Закону з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Відповідно до наданих документів заявником документів вік заявника становить 58 років, страховий стаж особи 37 років 5 місяців 8 днів, пільговий стаж по Списку № 2 складає 6 років 1 місяців 8 днів. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи, згідно довідки від 08.01.2024 № 9, оскільки довідка не містить печатки підприємства.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 21.03.2008 № 49 ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВАТ М`ясокомбінат «М`ясний стандарт» і за період з 28.06.1995 по 05.08.2001 (6 років 1 місяць 7 днів) виконував машиніст холодильних установок, які обслуговують аміачно-холодильні установки за професією машиніст холодильних установок, які обслуговують аміачно-холодильні установки, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підрозділ 341.

За змістом довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 08.01.2024 вих. № 9, виданій Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Стінгрей», ОСОБА_1 працював повний робочий день у компресорному цеху ТОВ «Компанія Стінгрей» та за період з 30.08.2023 по 27.11.2023 (2 місяці 29 днів) виконував роботи з обслуговування аміачно-холодильних установок за посадою машиніст холодильних установок, що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ (підстава Постанова КМ України від 16.01.2003 № 36, № 461 від 24.06.2016; накази, особиста картка т-2, розрахункові відомості). Додаткові відомості: наказ «Про результати чергової атестації робочих місць для визначення прав працюючих на пільгове пенсійне забезпечення» № 41 від 30.08.2018.

Крім того, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 наявні наступні записи, зокрема:

01.09.1981-01.03.1985 навчання у Бердянському технікумі виноградарства та виноробства (диплом № 749670);

28.06.1995 прийнятий машиністом холодильних установок 4 розряду, що працюють на аміаку (наказ № 88 від 27.06.1995);

05.08.2001 звільнений за власним бажанням (наказ № 107 від 03.08.2001);

30.08.2023 прийнято на посаду машиніст холодильних установок 5 розряду компресорного цеху (наказ № 440-к від 29.08.2023);

запис № 30 - підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (розділ ХХХІІІ від.33);

27.11.2023 звільнено за угодою сторін (наказ № 596-к від 24.11.2023).

Не погодившись з рішеннями відповідачів про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 2, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

У відповідності до пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за результатом розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії керівником органу, що призначає пенсію приймається відповідне рішення.

Як встановлено судом, позивач тричі звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та отримав рішення про відмову у такому призначенні Головного управління ПФУ в Сумській області від 02.02.2024 № 37, Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37, Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 з огляду на відсутність достатнього пільгового стажу.

Так, зазначеними головними управліннями ПФУ до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 2 не зараховано період роботи згідно пільгової довідки № 9 від 08.01.2024, оскільки:

- довідка не відповідає зразку довідки Додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме не містить підпису керівника; у довідці не зазначений цех (відділ), у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах (відділах) (рішення Головного управління ПФУ в Сумській області від 02.02.2024 № 37);

- довідка не відповідає зразку довідки Додатку № 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме довідка не містить підпису керівника. Також у довідці не зазначений цех (відділ), у якому працював заявник, так як атестація робочих місць проводилася по цехах (відділах) (рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37);

- довідка не містить печатки підприємства (рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37).

Статтею 114 Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктами 1 та 3 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Суд встановив, що рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області від 22.03.2024 № 37 не встановлено наявності і позивача пільгового стажу. Водночас рішеннями Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37 та Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 встановлений наявний у позивача пільговий стаж по Списку № 2, який складає 6 років 1 місяців 8 днів та підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 21.03.2008 № 49 ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВАТ М`ясокомбінат «М`ясний стандарт» і за період з 28.06.1995 по 05.08.2001.

Судом досліджено вказану уточнюючу довідку та встановлено її відповідність вимогам додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у зв`язку з чим період роботи ОСОБА_1 з 28.06.1995 по 05.08.2001 мав бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 2 Головним управлінням ПФУ в Сумській області, що не заперечується Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області та Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області.

Щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 30.08.2023 по 27.11.2023 до його пільгового стажу з підстав невідповідності довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 08.01.2024 № 9, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Стінгрей», Додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що зазначена уточнююча довідка містить підпис директора та печатку служби персоналу ТОВ «Компаня Стінгрей», а також всі необхідні реквізити відповідно до Додатку № 5 Порядку № 637, у зв`язку з чим доводи відповідачів у цій частині є безпідставними та жодним чином необґрунтованими.

Водночас суд зауважує, що недоліки щодо відсутності у довідці від 08.01.2024 № 9 вказівки на конкретний цех (відділ), у якому працював позивач, є формальними та не можуть слугувати підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу позивача.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, у розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі № 127/16245/17.

Суд зауважує, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні пільгової довідки.

Відповідачі не врахували, що не усі недоліки в оформленні пільгової довідки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність оформлення довідок. Право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників.

Суд зазначає, що такі дефекти уточнюючої довідки, як відсутність посилання на цех (відділ), у якому працював позивач, не може позбавляти особу права на пенсію, адже періоди та пільговий характер роботи позивача у спірні періоди підтверджені уточнюючою довідкою, якою підтверджено пільговий характер роботи та періоди такого пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу, що робота позивача у період з 30.08.2023 по 27.11.2023 на посаді машиніста холодильних установок підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_2 , у якій, зокрема, наявний запис роботодавця № 30 про підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (наказ № 41 від 30.08.2018).

Таким чином, у частині незарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 30.08.2023 по 27.11.2023 до пільгового стажу за Списком № 2 відповідачами допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.

Щодо зауважень, викладених у рішенні Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37 про те, що атестація робочих місць на ТОВ «Стінгрей» проводилась 30.08.2018 та діє 5 років, тому періоди роботи з 30.08.2023 по 27.11.2023 та з 01.12.2023 по 31.12.2023 вважаються не атестованими, слід зазначити наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 11 Порядку № 442 передбачалось, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладався на органи Державної експертизи умов праці.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання робота до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі

Враховуючи наведені вище висновки суду, спірний період роботи позивача на посаді, передбаченій Списком № 2, з 30.08.2023 по 27.11.2023 мав бути зарахований відповідачами.

Щодо доводів, зазначених у рішенні Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37, стосовно незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985, оскільки у дипломі ІВ НОМЕР_1 від 01.03.1985 відсутня дата вступу до навчального закладу, слід зауважити наступне.

У матеріалах справи наявна копія диплому молодшого спеціаліста позивача серії АР № 032282, про те, що ОСОБА_1 закінчив Бердянський технікум виноградарства та виноробства за спеціальністю «експлуатація та ремонт обладнання підприємств харчової промисловості» та рішенням державної кваліфікаційної комісії від 01.03.1985 присвоєно кваліфікацію техніка-механіка.

Суд зауважує, що вказаний вище диплом не містить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є підписи голови державної кваліфікаційної комісії, директора навчального закладу та печатка, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Крім того, судом встановлено наявність у трудовій книжці позивача запису про його навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985 у Бердянському технікумі виноградарства та виноробства.

Таким чином, записами трудової книжки та з диплома можна визначити вci дані для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, відповідачами не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, Головне управління ПФУ в Сумській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 02.02.2024 № 37, Головне управлінням Пенсійного фонду України ПФУ в Дніпропетровській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 29.02.2024 № 37, та Головне управління ПФУ в Кіровоградській області, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 22.03.2024 № 37 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , діяли всупереч вимог вказаних вище норм законодавства, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат, у зв`язку з чим такі рішення суб`єктів владних повноважень є протиправними та підлягають скасуванню.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що повноваження щодо призначення пільгової пенсії особі із попереднім зарахуванням до страхового та пільгового стажу відповідних періодів відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження.

Аналіз положень Порядку №22-1 свідчить про те, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території. Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за первісною заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про переведення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

У постанові від 26.09.2023 у справі № 420/5833/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

Тобто, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим обраний позивачем спосіб захисту, вважає його таким, що відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме зобов`язання відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди навчання та роботи, та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Квитанцією від 01.05.2024 № ПН3074147 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 3 633,60 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.02.2024 № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.02.2024 № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.03.2024 № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985 та до його пільгового стажу на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 2 періоду роботи з 30.08.2023 по 27.11.2023, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, місцезнаходження: вул. Степана Бандери, буд.43, м.Суми, 40009; .

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; .

Відповідач 3 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Соборна, буд.7-А, м. Кропивницький, 25009; .

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 06.06.2024.

Суддя К.В.Мінаєва