Справа № 335/4686/24
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4686/24 2-а/335/92/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., розглянувши, у порядку спрощеного письмового провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що поліцейським УПП в Запорізькій області сержантом поліції Дмитренко О.Ю. винесено постанову ЕНА №1946303 від 19.04.2024 про накладення на нього стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.4 ст. 122 КУпАП вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, а постанова підлягає скасуванню, оскільки при фіксації перевищення швидкісного режиму у місці його транспортним засобом, сержант поліції ОСОБА_2 використовував лазерний прилад TruCAM ТС008388, тримаючи його в руках, що суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну Поліцію», а також оскаржувана постанова не містить підпису особи, що її склала в порушення Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395. Просить скасувати постанову ЕНАО №1946303 від 19.04.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., та стягнути судові витрати.

Відповідно до письмового відзиву, представник відповідача Малій О.М. проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, із застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 ТС №008388, з можливістю використання приладу у ручному режимі. На підтвердження законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надав підтверджуючи документи та матеріали фото і відео фіксації вчиненого позивачем правопорушення. Просить розглянути справу у його відсутність та у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 26.04.2024, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

03.05.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків з відповідними додатками.

Ухвалою судді від 07.05.2024 відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання провести 20.05.2024 без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 20.05.2024 відкладено розгляд справи за вказаним адміністративним позовом. Судове засідання у справі провести без повідомлення (виклику) сторін 27.05.2024.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 19.04.2024 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1946303 від 19.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП і накладення стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Згідно постанови, 19.04.2024 об 11.27 год., у м. Запоріжжя вул. Шкільна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX 350 д.н. НОМЕР_1 , у населеному пункті перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме: рухався із швидкістю 102 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою лазерного приладу TruCAM ТС008388, чим порушив вимоги п. 12.4. ПДР України.

З наданого відповідачем фотознімку вбачається, що 19.04.2024 транспортний засіб Lexus державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (автомобіль яким керував позивач) рухався зі швидкістю 102 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam №TC 008388.

Відомості про вказаний вимірювальний засіб, яким зафіксовано правопорушення, внесені до оскаржуваної постанови.

Вказані відомості підтверджуються також наданим Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області відеозапису з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008388.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач ОСОБА_1 , після його зупинки працівником поліції, не заперечував факт перевищення ним швидкості руху, про який було повідомлено працівником поліції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема передбачені ч.4 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із п.п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ.

Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів (ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог зазначеного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1 ПДР).

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Те, що подія інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення відбулася в межах м. Запоріжжя, позивачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, приписами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29497 від 27 листопада 2023 року (чинне до 23 листопада 2024 року) лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM II LTI 20/20 №ТС008388 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год, до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год, в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. Можливість використання приладу TruCam II LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання). Отже, зазначений прилад може використовуватися як в автоматичному, так і в ручному режимах.

Крім того, прилад TruCam вимірює швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації. Основна відмінність приладу від «Візира» і йому подібних - він використовує не радіохвилю, а світловий промінь - лазер, який дозволяє зафіксувати перевищення швидкості конкретного автомобілю в потоці транспорту на відстані, що перевищує кілометр.

Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437, вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки У3197-12) міжповірочний інтервал зазначеного приладу становить 1 рік.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу зазначеним приладом.

При цьому, покази приладу TruCam №ТС008388 оцінюються інспектором, як доказ у розумінні ст.251 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Отже, суд вважає, що показники приладу TruCam №ТС008388 є належним, допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Доводи позивача про те, що використання зазначеного приладу в ручному режимі суперечать вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», є неспроможними, оскільки зазначена норма не містить приписів щодо використання лазерних вимірювачів швидкості виключно в автоматичному режимі.

Крім того, як вже зазначалось вище, можливість використання приладу LTI 20/20 TruCAM із заводським номером ТС008388 у ручному режимі прямо зазначена в свідоцтві про його повірку від 27.11.2023 № 22-01/29497 в графі «особливості застосування законодавчо регульованого засобу».

Безпідставним є також й доводи позивача, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.76 ПДР), оскільки цей знак відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків, та закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Отже, факт руху керованого позивачем автомобіля зі швидкістю 102 км/год у межах населеного пункту - міста Запоріжжя, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

З огляду на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, оскаржувану постанову винесено уповноваженою особою з дотриманням процедури, встановленої Кодексом України про адміністративне правопорушення, її зміст відповідає вимогам статті 283 КУпАП, адміністративне стягнення застосовано у межах санкції статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати зі сплати судового збору згідно зі ст. 139 КАС України у даному випадку розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено 31 травня 2024 року.

Суддя: І.А. Крамаренко