Справа № 715/1542/24
Суддя: Цуренко В. А.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 715/1542/24
Провадження № 2-а/715/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складi: головуючого судді Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора УПП в Чернівецькій області, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 інспектора УПП в Чернівецькій області, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та скасування рішення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою серії ЕНА №1984492 від 24.04.2024 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Згідно вищевказаної постанови, він 23.04.2024 року о 23 год. 19 хв. в м. Чернівці по вул. Пилипа Орлика, 2, Чернівецького району Чернівецької області, керував автомобілем «Audi A6», номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами Кіцманським районним судом Чернівецької області (№ провадження 3/718/199/23), чим порушив п.2.1 «А» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП. Із вказаною постановою він не згоден, копію постанови не отримував на місці її складання.

Копію постанови серії ЕНА №1984492 від 24.04.2024 року він отримав 02.05.2024 року після отримання поштового відправлення від УПП в Чернівецькій області.

04.06.2024 року на адресу Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшло клопотання від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП, в якому представник відповідача просив залишити вказану позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропуском строку на оскарження даної постанови.

Окрім того відповідачем суду було надано відео-запис даної події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , був присутній під час розгляду справи та прийняття рішення, відповідно усвідомлював про існування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, винесеної щодо нього.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Мізюк В.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи та не подав жодних клопотань до суду.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання у якому заперечував проти задоволення позову та просив суд залишити позов без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 23.04.2024 року о 23 год. 19 хв. в м. Чернівці по вул. Пилипа Орлика, 2, Чернівецького району Чернівецької області, керував автомобілем «Audi A6», номерний знак « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керування транспортними засобами Кіцманським районним судом Чернівецької області (№ провадження 3/718/199/23), чим порушив п.2.1 «А» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно ст.287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у Постанові від 06.12.2016 (справа №800/9/16) зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі «Gradescolo S.R.L. проти Молдови» Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 18 березня 2021 року у справі №200/11827/19-а.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1984492 винесена 24.04.2024 року.

13.05.2024 року позивач подав до Глибоцького районного суду Чернівецької області через електронний суд адміністративний позов про оскарження постанови. Позивач в обґрунтування поважності причини пропуску оскарження спірної постанови посилається на той факт, що копію постанови на місці її складання він не отримував, а її копію він отримав 02.05.2024 року.

Надаючи оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду та наданим документам, суд зазначає, що судом не приймаються посилання позивача на той факт, що ним було пропущено строк оскарження постанови з поважної причини, так як з дослідженого в судовому засіданні відеозапису оспорюваної події було встановлено, що ОСОБА_1 , був присутній під час складання постанови, йому було відомо про її існування та розгляд вказаної справи.

Законом не передбачений обов`язок особи отримувати копії постанов, що виносяться щодо них. Проте реалізуючи своє право на відмову від отримання постанови, особа має розуміти наслідки вчиненої нею дії, зокрема початок перебігу строку на оскарження постанови.

Отже суд дійшов висновку, що позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, був обізнаний, як стверджує, про порушення своїх прав, знав про винесення оскаржуваної постанови, що дає підстави стверджувати про те, що позивач знав про порушення свого права саме в день винесення даної постанови 24 квітня 2024 року. У разі незгоди із прийнятим рішенням працівника поліції, позивач не був позбавлений можливості отримати оскаржувану постанову відразу, після її винесення та звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, в тому числі скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова приймалась за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і позивач добровільно відмовився отримувати її копію, і саме з цього моменту на думку суду почався відлік строку на звернення до суду для оскарження вище вказаної постанови.

Верховний Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

За змістом частин третьої-четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку позивачу на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском строку оскарження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241, 248, 294, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора УПП в Чернівецькій області, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та скасування рішення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 15-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: