Справа № 420/16528/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
06 червня 2024 року м.Одеса
Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуванийвисновок є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою від 31 травня 2024 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено.
Ухвалою від 31 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано термін для усунення виявлених недоліків шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору.
Через канцелярію суду 31.05.2024 року від позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, в якому представник просить: відстрочити оплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
На обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив, що Управління капітального будівництва Фонтанської сільської ради є неприбутковою організацією та діє в межах бюджетних асигнувань. Відповідно до свого положення є головним розпорядником бюджетних коштів.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України, принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.
При проведенні публічних закупівель Управління капітального будівництва Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, як Замовник, не мав наміру проводити публічну закупівлю з порушенням законодавства, що в подальшому, при проведенні процедури моніторингу публічних закупівель, могло б призвести до оскарження висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, що у свою чергу унеможливлює попереднє цільове виділення бюджетних коштів на оплату судового збору.
Таким чином, майновий стан позивача безпосередньо залежить від цільових бюджетних асигнувань і той факт, що цільове виділення бюджетних коштів займає більше часу, ніж відведено Законом для подання до суду, свідчить про погіршений майновий стан Позивача у визначеному цільовому використанні бюджетних коштів та просимо відстрочення оплати судового збору, відповідно до чинних норм адміністративного судочинства відстрочення до ухвалення судового рішення у справі.
Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухваленні судового рішення у справі.
Враховуючи вказані приписи закону та те, що позивач є неприбутковою організацією і той факт, що цільове виділення бюджетних коштів займає більше часу, ніж відведено Законом для подання до суду, свідчить про погіршений майновий стан позивача у визначеному цільовому використанні бюджетних коштів, суд вважає наведені представником позивача обставини є обґрунтованими підставами для визнання неспроможності позивача сплатити судовий збір до подачі позову.
Таким чином, з метою забезпечення доступу до правосуддя та дотримання необхідного балансу між правами позивача та відповідача, задля дотримання рівності сторін перед законом та судом, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору належить задоволенню з метою запобігання порушення самої сутності права на допуск до правосуддя.
Надана правова оцінка ґрунтується на загальних принципах Європейського суду з прав людини, сформованих з цього питання, а саме: право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. TheUnitedKingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, ReportsofJudgmentandDecisions 1998-V, с. 1867, параграф 37) (Мельник проти України, рішення від 28 березня 2006 року, п. 22).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляє такі позовні вимоги:
- Визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-03-21-011848-aвід 17.05.2024 року Південного офісу Держаудитслужби.
Тобто, позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.
А тому, за звернення до суду із цим позовом позивач має сплатити судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 3028,00 грн, який належить відстроченню до ухвалення рішення по справі.
Суд звертає увагу позивача, що відстрочення сплати судового збору не звільняє його від сплати такого судового збору.
З урахуванням викладеного,керуючись ст. ст. 2,6,133,243,294 КАС України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд
УХВАЛИВ:
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст.293,295 КАС України, з урахуванням п.15.5. п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Cуддя Л.Р. Юхтенко