Справа № 400/907/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/907/23
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Дата і місце ухвалення 07.03.2024р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024р. у справі №400/907/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704 від 30.08.2017, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та 01.01.2021 відповідно;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704 від 30.08.2017, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та 01.01.2021 відповідно.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023р. позов задоволено.

26.02.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою, в порядку ст. 382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням Департаментом з питань виконання кримінальних покарань рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023р. у справі №400/907/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що видані відповідачем на виконання судового рішення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021р. містять недостовірну інформацію про суми надбавки за особливості проходження служби, а також премій, що є підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду від 07 березня 2024р. та задовольнити заяву, подану в порядку ст.382 КАС України.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення поданої ним заяви, оскільки видані на виконання судового рішення довідки мають містити інформації про додаткові види грошового забезпечення розраховані з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020р. та 01.01.2021р.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз наявних у справі матеріалів свідчить про відсутність факту ухилення Департаментом з питань виконання кримінальних покарань від виконання судового рішення по справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні, на відміну від звернення до суду із заявою в порядку ст.383 цього Кодексу.

На користь такого висновку колегії суддів свідчить і те, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може як під час прийняття рішення, так і після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018р. у справі №800/592/17.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Таким чином, починаючи з 10.04.2023р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023р. у справі №400/907/23 є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню Департаментом з питань виконання кримінальних покарань.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі №802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Колегія суддів не заперечує право особи звернутися до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України незалежно від того, чи був встановлений судовий контроль за виконанням при прийнятті рішення та при цьому, повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Реалізація такого права можлива лише у випадку належного обґрунтування заявником необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Однак, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій представником позивача не надано належних доказів ухилення Департаментом з питань виконання кримінальних покарань від виконання судового рішення по справі №400/907/23.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення у справі Департаментом з питань виконання кримінальних покарань підготовлені та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021р., які в тому числі містять відомості про надбавки за особливості проходження служби, а також премії.

Зазначені обставинами сторонами у справі не заперечуються.

Необхідність встановлення судового контролю у даній справі позивач обґрунтовує тим, що при формуванні вищевказаних довідок Департаментом з питань виконання кримінальних покарань невірно визначені суми надбавки за особливості проходження служби, а також премії, внаслідок чого значно зменшено їх розмір.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що розмір надбавки за особливості проходження служби, а також премії не відносилось до предмету позову.

Водночас, надання правової оцінки діям відповідача, які не охоплювалися предметом спору, в межах процедури судового контролю є недопустимим, оскільки за таких обставин суд фактично вирішить новий публічно-правовий спір між сторонами.

Правовою підставою для зобов`язання Департаменту з питань виконання кримінальних покарань подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Таких підстав колегією суддів в рамках розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024р. у справі №400/907/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук А.Г. Федусик