Справа № 380/11090/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 червня 2024 рокусправа № 380/11090/24
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак Уляна Володимирівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по справі щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2023 році разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій до 24 серпня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій грошову допомогу 24 серпня за 2023 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 28.05.2024 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме для подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (м.Львів, вул.Чоловського, 2, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

31.05.2024 позивач звернувся до суду зі заявою про поновлення процесуального строку, у якій повторно вказує на те, що він є працівником поліції та залучається до понадурочної роботи в умовах воєнного стану, повідомляє, що має на утриманні трьох дітей, а також вказує, що лише в березні 2024 року Верховним Судом було прийняте зразкове рішення по аналогічній справі. Вважає, що саме після винесення такого рішення учасники АТО мають можливість відстояти свої права.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Так, як вже йшлося в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 28 травня 2024 року, згідно з частиною 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду обчислюється з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній з 15 квітня 2023 року) щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 754 (яка була чинною до 1 січня 2024 року) грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року.

Згідно з п. 4 цього Порядку отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу […] до 24 серпня поточного року включно, яким грошову допомогу не виплачено станом на 1 жовтня, мають право звернутися щодо її виплати до Пенсійного фонду України (його територіального органу за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) та отримати її до 1 листопада поточного року.

Аналогічні приписи містяться і у п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виплати особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною або за роботу в спеціальних умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2023 року № 1396 (яка чинна з 1 січня 2024 року).

Таким чином, 01 жовтня 2023 року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги без додаткового звернення учасника бойових дій із заявою про її виплату (про доплату невиплаченої частини допомоги), і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Схожа правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17.

Суд також зауважує, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача у період з 01.10.2023 та до 01.11.2023 зі заявою щодо отримання виплати. Беручи до уваги також те, що із даним позовом позивач звернувся до суду 23.05.2024, останній пропустив шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, який повинен обраховуватися з 01.10.2023 та закінчився 01.04.2024.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Верховний Суд вже неодноразово надавав оцінку необхідності застосування судами шестимісячного строку у справах, в яких предметом спору був розмір щорічної разової грошової допомоги, передбаченої ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема у постановах від 22.07.2021 у справі №420/718/21, від 14.12.2023 у справі №540/5398/21, від 08.11.2023 у справі №240/9669/23, від 31.10.2023 у справі №540/5400/21, від 05.07.2023 у справі №280/12302/21, від 25.04.2023 у справі №540/5391/21, від 23.01.2023 у справі №953/18179/21, від 08.12.2022 у справі №240/20153/21, від 24.01.2024 у справі №240/11101/23.

Так, Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 420/718/21 дійшов наступного висновку: «…з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.».

Також, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов висновку, що «… відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку…».

Оцінюючи наведені позивачем аргументи щодо пропущеного строку, суд зазначає, що за змістом частини першої статті 121 КАС України пропущений процесуальний строк, встановлений законом, суд може поновити за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

З огляду на вказане, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на його залучення до надурочної роботи в умовах воєнного стану, адже такі твердження не підтверджуються жодними доказами.

Суд повторно наголошує, що чинним законодавством України не передбачено таких пільг для працівників поліції та учасників бойових дій, як необмеження строків звернення до суду, відповідних пільг не передбачено і особам, на утриманні яких перебуває троє і більше дітей.

Застосовуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22, суд також зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше; не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Крім того, суд також дійшов висновку про те, що зміна судової практики Верховного Суду не може розглядатися, як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом (постанова КАС ВС від 21.05.2024 у справі № 240/25181/23).

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій щодо захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Інститут строків звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Указані ж доводи позивача є неаргументованими, адже не містять жодного підтвердження доказами конкретних фактичних обставин, які можна визнати такими, що унеможливлювали для позивача звернення до суду у встановлений Законом строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 240/11101/23.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованих причин пропуску такого строку, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачеві, якому слід роз`яснити, що згідно ч.8 ст.169 вищевказаного Кодексу, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна