Справа № 520/24528/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р. Справа № 520/24528/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024, (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.) по справі № 520/24528/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування червня 2017 , як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 34 487,63 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3988, 37 грн. в місяць у загальній сумі 95 583,35 грн. за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

В обґрунтування позову зазначив, що у період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення, що на думку позивача є протиправними.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування червня 2017 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року включно, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в позові, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд безпідставно відмовив у зобов`язанні відповідача здійснити нарахування та виплату на його користь індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі.

Позивач посилається на те що з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року розмір підвищення доходу в березні 2018 року був меншим за суму індексації грошового забезпечення, яка склалася в тому місяці, тож в силу абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення відповідач був зобов`язаний із 1 березня 2018 року виплачувати йому фіксовану індексацію грошового забезпечення, яка за його розрахунком за період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року становить 34 487,63 грн., а за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року - 95 583,35 грн.

Військова частина НОМЕР_1 (далі - відповідач ) подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а провадження по справі закрити з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що старший солдат ОСОБА_1 з 09.06.2017 року по 28.02.2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звільнений в запас з посади оператора 3 протитанкового відділення протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ,що підтверджується копією військового квитка, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2020 року №45 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.01.2020 року № 1-РС , 28.02.2020 виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення (а.с. 76-77).

Позивач 30.09.2020 звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.

Відповідач у відповіді на заяву зазначив, що індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення та не виплачувалась позивачу. Базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є червень 2017 року.

За наслідками оскарження позивачем дій відповідача рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №520/15595/2020 зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 року по 28.02.2020 року.

03.08.2023 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №520/15595/2020 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця червень 2017 року у сумі 171,82 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

За період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 2 426,78 грн., яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розміру виплаченої індексації із невірним визначенням базового місяця за період з 09.06.2017 до 28.02.2018 , а також бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 28.02.2020 позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач невірно визначив базовий місяць під час виплати індексації грошового забезпечення за період з 09.06.2017 року по 28.02.2018 року, а також не в повному обсязі виплатив індексацію з 01.03.2018 року по 28.02.2020.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2018 в конкретній визначеній ним сумі , суд послався на дискреційні повноваження відповідача в цій частині. В частині зобов`язання виплатити фіксовану індексацію-різницю грошового забезпечення 3 988,37 грн. в місяць у загальній сумі 95 583,35 грн. за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що до грудня 2018 р. у відповідача були відсутні підстави для її виплати, компенсація сум податку з доходів фізичних осіб має бути проведена одночасно з нарахуванням та виплатою індексації.

Враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог та межі перегляду апеляційної скарги, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Разом з тим, Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі №420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних, розрахованих ним, сумах.

Колегія суддів вважає, що враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.

Натомість суд першої інстанції, не перевірив обґрунтованість зазначених позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний виплатити.

Внаслідок цього застосований судом спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.

Предметом спору за період з 09.06.2017 по 28.02.2018 є визначення січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення (далі - базового місяця) та відповідно зобов`язання відповідача нарахувати та виплати ти індексацію з урахуванням такого місяця у конкретному розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що у даний період саме січень 2008 року є базовим місяцем для розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення.

Позивачем проведено розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вищевказаний період з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Порядком №1078 передбачено чіткий алгоритм розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

В свою чергу, відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Так як грошове забезпечення позивача більше прожиткового мінімуму, то індексація проводиться в межах прожиткового мінімуму.

Тобто розмір так званої «поточної» індексації грошового забезпечення визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації в даному випадку це прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до офіційних даних Держстату, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Так, у стовпчику 7 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 68-71) відображено величину приросту індексу споживчих цін за період з останнього підняття тарифних ставок січень 2008 року.

Величина приросту індексу споживчих цін підтверджується листом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2023 № 3246/0/2- 23/51 наданого на лист Міністерства оборони України від 09.02.2023 року №220/1269, до якого на прохання Міністерства оборони України було додано розрахунок величини приросту індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації грошового забезпечення.

В свою чергу, прожитковий мінімум для працездатних осіб відображено у стовпчику 8 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» та відповідає даним Держстату.

В стовпці 9 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» зазначено розмір так званої «поточної» індексації грошового забезпечення, який належав виплаті позивачу, що визначався як результат множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно даних Держстату на величину приросту індексу споживчих цін та поділений на поділений на 100 відсотків.

Відповідно у стовпчику 11 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» вказано суму так званої «поточної індексації», яка належить до нарахування та виплати відповідачем з урахуванням нарахованих сум та така за період з 09.06.2017 по 28.02.2018 становить 34 487,63 грн.

Натомість, відповідачем не спростовано правильність вищенаведеного обрахунку, як і не наведено власного розрахунку належних позивачу сум індексації, більш того відповідач заперечував саме застосування базового місяця січня 2008 року при розрахунку «поточної» індексації грошового забезпечення у даний період.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо обов`язку відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 09.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року в загальній сумі 34 487,63 грн.

Щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року у фіксованій сумі 3 988,37 грн. в місяць у загальній сумі 95 583,35 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в період з 01.03.2018 по 28.02.2020 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка нараховувала позивачу індексацію грошового забезпечення, та виплачувала її без урахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078, що також визнається відповідачем.

Суд першої інстанції при вирішенні справи, не врахував, що спірним в зазначений вище період було питання правомірності нарахування і виплати індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі, а також визначення конкретної суми індексації, яка підлягає стягненню.

Відповідно до абзаців 3-5 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, до визначеної (згідно абзаців 4 та 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21 зазначав, що з 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

У цьому контексті Суд указав, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 особа (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову щодо нарахування позивачу фіксованої суми індексації - різниці грошового забезпечення 01.03.2018 по 28.02.2020 не з`ясував обставин, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078; а саме не встановив, яка сума належить до перерахунку й виплати з боку відповідача за указаний період.

Натомість, вирішуючи спірне питання суд має враховувати: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); проведено співставлення розміру підвищення доходу (А) та суми можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом: Лютий 2008 - 102,7% (Індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; Березень 2008 - 103,8% = 1,038; Квітень 2008 - 103,1% - Г,031; Травень 2008 - 101,3% = 1,013; Вересень 2008 - 101,3% - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008) = 1,013; Жовтень 2008 - 1.01,7% = 1,017; Листопад 2008 - 101,5% = 1,015; Грудень 2008 - 102,1% = 1,021; Січень 2009 - 102,9% = 1,029; Лютий 2009 - 101,5% = 1,015; Березень 2009 - 101,4% = 1,014; Травень 2009 - 101,4% = 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009) = 1,014; Червень 2009 - 101,1% = 1,011; Жовтень 2009 - 101,4% = 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009) = 1,014; Листопад 2009 - 101.1% = 1,011; Січень 2010 - 102,7% = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010) = 1,027; Лютий 2010- 101.9% = 1,019; Вересень 2010 - 103,5% = 100.9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010) = 1,035; Грудень 2010 -101,6% = 100,5% (жовтень 2010) х 100.3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010) = 1,016; Березень 2011 - 103,3% = 101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011) = 1,033; Квітень 2011 - 101,3% = 1,01.3; Червень 2011 - 101,2% = 100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011) = 1,012; Березень 2014 - 101,98% = 98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100.2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100.2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99.9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0%. (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014) = 1,020; Квітень 2014 - 103,3% = 1,033; Травень 2014 - 103,8 = 1,038; Липень 2014 - 101,4% .

1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1.021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1.019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1.038 х 1.014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1.140 х 1.022 х 1,016 х 1,058 х 1.040 х 1,038 х 1.037 х 1.031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 =>353,3%

353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (Величина приросту індексу споживчих цін)

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

Отже, сума можливої індексації складає 4 463,15 грн (1762,00 грн. * 253,30%/ 100).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у лютому 2018 року грошове забезпечення позивача склало 7 496,80 грн. (посадовий оклад, оклад за військове звання, 50% надбавки, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода), а у березні 2018 року 7 971,58 грн. (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, 50% надбавки, премія), що вбачається з картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2018 р.

Разом з цим, оскільки у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру, відповідно до абзацу 5 пункту 5 Постанови №1078, колегія суддів враховує лише складові грошового забезпечення позивача, які мають постійний характер та не бере до уваги щомісячну додаткову грошову винагороду, оскільки остання має тимчасовий характер.

Враховуючи вищевикладене та керуючись абзацом 5 пункту 5 Постанови №1078, грошове забезпечення позивача склало:

- у лютому 2018 року: 7 496,80 грн. 2 811,30 грн. (щомісячна додаткова грошова винагорода) = 4 685,50 грн.

- у березні 2018 року: 7 971,58 грн.

Таким чином, дохід позивача у березні 2018 р. підвищився на 3 286,08 грн. (7 971,58 грн. 4 685,50 грн).

Враховуючи, що сума можливої індексації, яка складає 4 463,15 грн є більшою за розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (3 286,08 грн), колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання індексації грошового щомісячно в розмірі 1 177,07 грн (4 463,15 грн - 3 286,08 грн) за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно, проте таких дій відповідачем не вчинено.

Період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно складає 729 днів або 23 місяці 28 днів, а отже у загальній сумі належить виплатити 28 249,68 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача буде зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 1 177,07 грн в місяць у загальній сумі 28 249,68 грн за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Доводи апелянта про наявність підстав для стягнення на його користь індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 в загальній сумі 95 583,35 грн спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням.

Твердження відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду є такими, що свідчать про незгоду з судовим рішенням, що є підставою для подання апеляційної скарги.

Водночас, Військовою частиною НОМЕР_1 апеляційна скарга не подавалась, отже фактично остання погодилась з прийнятим рішенням.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 позов поданий в межах трьохмісячного строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України з огляду на наступне.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом щодо невиплати відповідачем в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 520/15595/2020, яке за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили 08.06.2021 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09.06.2017 по 28.02.2020.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2020.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2020, водночас зазначив, що визначення базового місяця та розміру індексації є дискреційними повноваженнями відповідача.

03.08.2023 на виконання судового рішення, Військова частина НОМЕР_1 виплатила на користь позивача індексацію грошового забезпечення за спірний період, проте, як вказує позивач, не в правильному розмірі, а саме: за період з 09.06.2017 до 28.02.2018 - із застосуванням базового місяця червень 2017 р., а за період з 01.03.2018 до 28.02.2020 - лише поточну індексацію, без застосування абзаців 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Не погодившись із розміром виплаченої індексації, позивач 05.09.2023, тобто в межах строку, визначеного ст. 233 КЗпП України звернувся до суду з цим позовом.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та доплату індексації у визначеній сумі, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає зміні в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі № 520/24528/23 - змінити, виклавши абзаци третій, п`ятий резолютивної частини в наступній редакції:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 09.06.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 34 487,63 грн ( тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят сім гривень 63 копійки) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію-різницю грошового забезпечення 1 177,07 грн в місяць у загальній сумі 28 249,68 грн (двадцять вісім тисяч дві сорок дев`ять гривень 68 копійки) за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В іншій частині відмови в задоволенні позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 520/24528/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова