Справа № 320/11658/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м.Київ № 320/11658/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції та календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні у кількості 10 років 04 місяці 17 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення позивачу пенсії, вислугу в пільговому обчисленні.

Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказав, що постанова № 393 та Закон № 2262 можуть бути застосовані для визначення вислуги років саме у випадку призначення пенсії, тоді як позивач на сьогоднішній день проходить службу в поліції, і стаж служби позивача в поліції не є достатнім для призначення пенсії у відповідності до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.07.2002 по 06.11.2015, в органах поліції з 07.11.2015 по теперішній час, що сторонами визнається.

Відповідно до Витягу з послужного списку особової справи позивач проходив наступну службу:

05.08.2002 - 03.07.2006 - курсант Луганської академії внутрішніх справ 10-річчя незалежності України (Наказ ЛАВС МВС імені від 26.07.2002 № 43 о/с);

03.07.2006-29.09.2006 - слідчий відділення розслідування тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого України в відділу Сєвєродонецького міського відділу Луганській області УМВС України в Луганській області (Наказ УМВС від 15.08.2006 №248 о/с);

29.09.2006 - 15.11.2007 - слідчий відділення розслідування злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотиків України в слідчого відділу Жовтневого районного відділу Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (Наказ УМВС України від 29.09.2006 № 298 о/с);

15.11.2007 - 30.12.2008 - слідчий відділення розслідування злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків слідчого відділу Жовтневого районного Луганській області відділу Луганського міського управління (призначається на посаду у зв`язку з реорганізацією штатів) (Наказ УМВС України в Луганській області від 15.11.2007 № 486 о/с);

30.12.2008 - 25.04.2010 - слідчий відділення розслідування злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотиків слідчого відділу Жовтневого районного відділу Луганського міського управління ГУМВС України в Луганській області (призначається на посаду у зв`язку з реорганізацією штатів) (Наказ ГУМВС України в Луганській області від 30.12.2008 № 430 о/с);

25.04.2010 - 31.08.2010 - слідчий відділення розслідування злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків слідчого відділу Жовтневого районного відділу Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (призначається на посаду у зв`язку з реорганізацією штатів) (Наказ УМВС України в Луганській області від 30.04.2010 № 166 о/с;

31.08.2010 - 15.09.2011 - оперуповноважений відділу боротьби 3 торгівлею людьми управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми УМВС України в Луганській області (Наказ УМВС України в Луганській області від 31.08.2010 № 368 о/с);

15.09.2011 - 08.02.2012 - оперуповноважений сектору карного розшуку Лутугинського районного відділу УМВС України в Луганській області (призначається на посаду у зв`язку з скороченням штатів) (Наказ УМВС України в Луганській області від 23.09.2011 № 331 о/с);

08.02.2012 - 22.08.2012 - оперуповноважений сектору карного розшуку Лутугинського районного відділу ГУМВС України у Луганській області (призначається на посаду у зв`язку з реорганізацією штатів) (Наказ ГУМВС України у Луганській області від 14.02.2012 № 94 о/с дск);

22.08.2012 - 02.09.2013 - оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУМВС України у Луганській області (Наказ ГУМВС України у Луганській області від 22.08.2012 № 281 о/с дск);

02.09.2013 - 06.11.2015 - старший оперуповноважений відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України у Луганській області (Наказ ГУМВС України у Луганській області від 02.09.2013 № 329 о/с дск);

06.11.2015 згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС звільнений в запас Збройних Сил за пунктом «з» статті 64 (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Підстава: наказ ГУМВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 399 о/с;

07.11.2015 - 26.12.2016 - старший оперуповноважений кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (Наказ ГУНП в Луганській області від 07.11.2015 № 8 о/с);

26.12.2016 - 05.02.2020 - старший оперуповноважений відділу розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області (призначається у зв`язку з організаційно-штатними змінами) (Наказ ГУНП в Луганській області від 26.12.2016 № 883 о/с);

05.02.2020 - 19.09.2022 - заступник начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області (Наказ ГУНП в Луганській області від 05.02.2020 № 114 о/с);

19.09.2020 по теперішній час - заступник начальника відділу підтримки управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Київській області (Наказ ГУНП в Київській області від 23.09.2022 № 157 о/с).

Відповідно до довідки ГУ НП в Луганській області від 24.10.2022 №А-644 позивач у періоди з 01.03.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.05.2019 по 31.05.2019, з 01.02.2020 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 30.04.2020, з 01.08.2020 по 31.08.2020, з 01.09.2020 по 30.09.2020, з 01.02.2021 по 28.02.2021, з 01.05.2021 по 31.05.2021, з 01.08.2021 по 31.08.2021, з 01.09.2021 по 30.09.2021, з 01.11.2021 по 30.11.2021, з 01.12.2021 по 31.12.2021 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській області, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Луганської області на підставі наказів Командувача об`єднаних сил Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 05.03.2019 №55/дск. від 06.03.2019 №56/дск, від 01.04.2019 №78/дск, від 02.04.2019 №79/дск, від 07.05.2019 №108/дск, від 08.06.2019 №139/дск, від 03.02.2020 №31/дск, від 14.03.2020 №68/дск, від 28.03.2020 №80дск, від 06.05.2020 №112/дск, від 14.08.2020 №200/дск, від 12.09.2020 №227/дск, від 16.10.2020 №259/дск, від 22.02.2021 № 50/дек, від 25.03.2021 №78/дск, від 18.05.2021 №124/дск, від 12.06.2021 №148/дск, від 07.08.2021 № 200/дск, від 30.09.2021 №245/дск, віл 18.10.2021 № 259 дск, від 11.11.2021 № 282/дск, від 11.12.2021 № 310 дск.

Також, відповідно до довідки ГУ НП в Луганській області від 24.10.2022 №А-645 позивач у періоди з 07.07.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 12.12.2014 №97, від 17.11.2015 №321, від 07.12.2015 №341, від 30.04.2018 №120 дск.

Станом на теперішній час позивач продовжує службу в Національній поліції України.

03.08.2023 позивач звернувся до відповідача з рапортом про надання відомостей про період проходження служби в органах МВС України та Національної поліції України, у тому числі які зараховуються на пільгових умовах із зазначенням вислуги у календарному періоді та пільговому (з урахуванням займаних на той час посад і підстав зарахування періоду до пільгового) з урахуванням відомостей зазначених в довідці про безпосередню участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення виданої ГУНП в Луганській області від 21Л 0.2022 № А-644 та відомостей зазначених в довідці про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України виданої ГУНП в Луганській області від 21.10.2022 № А-645.

Розглянувши рапорт позивача, ГУ НП в Київській області повідомив позивача листом від 22.08.2023 №1584/109/12 про те, що станом на 15.08.2023: календарна вислуга років за час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції складає 21 рік 00 місяців 11 днів; вислуга років на пільгових умовах за час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції - 10 років 04 місяці 17 днів.

Також проінформовано про те, що період проходження служби у підрозділах карного розшуку в органах внутрішніх справ з 31 серпня 2010 року по 27 липня 2011 року підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, який обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та від 16.11.2001 № 1497, та наказу МВС України від 29.07.2008 № 361; період проходження служби в зоні проведення Антитерористичної операції із 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року та із 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, який обчислюється з розрахунку один місяць служби за три місяця, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21.10.2022 № А-645; період проходження служби під час здійснення заходів із забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганських областях з 01 березня 2019 року по 31 травня 2019 року, з 01 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року, з 01 серпня 2020 року по 30 вересня 2020 року, з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року, з 01 травня 2021 року по 31 травня 2021 року, з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2021 року та з 01 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, який обчислюється з розрахунку один місяць служби за три місяця, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21.10.2022 №А-644.

25.08.2023 позивач звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні у загальній кількості 10 років 4 місяці 17 днів; здійснити перерахунок календарної вислуги років із зарахуванням до неї періоду пільгової вислуги років та здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років та встановити надбавку за стажем служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Однак, листом від 20.09.2023 №1773/109/12 відповідач відмовив у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, пільгової вислуги років. Також, відповідач послався на можливість такого обчислення лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписи статті 78 Закону № 580-VIII передбачають, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина друга статті 78 Закону № 580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Статтею 12 ч. 1 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно пунктів "а"-"в" ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

За змістом ст. 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

25.08.2023 позивач звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні у загальній кількості 10 років 4 місяці 17 днів; здійснити перерахунок календарної вислуги років із зарахуванням до неї періоду пільгової вислуги років та здійснити перерахунок стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років та встановити надбавку за стажем служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Однак, листом від 20.09.2023 №1773/109/12 відповідач відмовив у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, пільгової вислуги років. Також, відповідач послався на можливість такого обчислення лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років.

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 03.03.2021 р. у справі № 805/3923/18-а Верховний Суд дійшов висновку: "... основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку...".

У справі № 480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і положенням цього закону не суперечить.

В цій же справі Верховний Суд зробив наступні правові висновки:

"2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 р. у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 р. у справі 281/459/17, від 27.03.2020 р. у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ".

В подальшому, зазначений правовий висновок був відображений у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 140/1753/19, від 04.06.2021 року у справі № 755/2575/17, від 04.06.2021 року у справі № 761/8515/17, від 08.06.2021 року у справі № 360/3326/18, від 04.08.2021 року у справі № 360/3121/18, від 07.09.2021 року у справі № 761/28991/17, від 08.08.2021 року у справі № 320/4635/20, від 20.10.2021 року у справі № 200/1882/20-а, від 01.11.2021 року у справі № 620/1837/20, та інших.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 р. у справі № 750/9775/16-а, де зазначено, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Ця позиція поширюється як на працюючих поліцейських для цілей обрахунку вислуги років, яка дає право на призначення пенсії згідно Закону № 2262, враховуючи пільгове нарахування стажу, так і на звільнених зі служби в поліції з цією ж метою - п.п. 56-58 постанови Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20).

Таким чином, до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним у Постанові № 393, відповідні періоди проходження ними служби зараховується на пільгових умовах, у тому числі, періоди проходження служби до 27.07.2011 на посадах, передбачених Постановою № 393, до внесення до неї змін передбаченої Постановою КМУ № 780.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга, це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

З урахуванням наведеного, надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи пред`явлено позов.

Доцільно зауважити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Зважаючи на те, що позивач 25.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до календарної вислуги пільгового стажу, та йому 20.09.2023 було відмовлено у задоволенні рапорту, у відповідача виникло зобов`язання зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, а отже в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень такого рішення, були порушені права позивача.

Тим більш відповідач у листі від 20.09.2023 констатував відсутність у позивача права на призначення пенсії та, як наслідок, відсутність підстав для оформлення необхідних документів та складення розрахунку вислуги років для призначення пенсії.

Зазначена правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20.

За змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України (абзаци другий, третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018, абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019).

Конституційний Суд України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 наголосив на тому, що організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а з особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захист суверенітету і територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України); потреба в додаткових гарантіях соціального захисту цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзаци шостий, сьомий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України в аспекті частини п`ятої статті 17 Конституції України також наголошував, що держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності; невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підриває довіру до держави (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).

Окрім того, Конституційний Суд України у Рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 звернув увагу на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, „юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачності ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття „виправданого (леґітимного) очікування"]" [Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією «За демократію через право" (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48]; принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що „органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених [у особи] очікувань» [спеціальне Дослідження Венеційської Комісії «Мірило правовладдя», CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61]. Отже, юридичну визначеність в аспекті поняття правомірних (легітимних) очікувань слід розуміти не лише як право особи розраховувати на розумну та передбачну стабільність приписів актів права, чітке розуміння юридичних наслідків застосування таких приписів, а також як право особи на розумні очікування щодо послідовності та цілісності законотворчої діяльності Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.1 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку та зарахуванні позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 31 серпня 2010 року по 27 липня 2011 року - з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та від 16.11.2001 № 1497, та наказу МВС України від 29.07.2008 № 361; з 07 липня 2014 року по 06 листопада 2015 року та із 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року - з розрахунку один місяць служби за три місяця, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21.10.2022 № А-645; з 01 березня 2019 року по 31 травня 2019 року, з 01 лютого 2020 року по 30 квітня 2020 року, з 01 серпня 2020 року по 30 вересня 2020 року, з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року, з 01 травня 2021 року по 31 травня 2021 року, з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2021 року та з 01 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року - з розрахунку один місяць служби за три місяця, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21.10.2022 №А-644, у в загальній кількості 10 років, 04 місяці, 17 днів, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Тим більше, що наявність права позивача на зарахування вказаних періодів служби до календарної вислуги у пільговому обчисленні не заперечується та констатовано відповідачем у листі від 22.08.2023 №1584/109/12.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на врахування у календарну вислугу років пільгову вислугу у загальній кількості 10 років, 04 місяці, 17 днів за час проходження служби в органах внутрішніх справ, АТО (ООС) та відсічі збройної агресії російської федерації проти України під час перебування на службі в Національної поліції.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області (код ЄДРПОУ - 40108616, вул.Володимирська, 15, м.Київ, 01601) здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу служби в поліції та календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні у кількості 10 років 04 місяці 17 днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.