Справа № 620/1201/24
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1201/24 Суддя першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Шведа Е.Ю.,

суддів - Голяшкіна О.В., Заїки М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ НП в Чернігівській області) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Чернігівській області щодо нарахування та виплати не у повній мірі ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 31.01.2023 у розмірі 30000 грн щомісячно, а також за період з 01.02.2023 по 31.10.2023 у розмірі 10000 грн щомісячно;

- зобов`язання ГУ НП в Чернігівській області нарахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022, за період за період з 24.02.2022 по 31.01.2023 у розмірі 30000 грн щомісячно, а також за період з 01.02.2023 по 31.10.2023 у розмірі 10000 грн щомісячно.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022 в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022 в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі статус поліцейського автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди, а відтак звільнення Позивача із служби у період з 22.03.2022 по 12.05.2022, відсторонення останнього з 13.05.2022 по 11.06.2022 від виконання службових обов`язків, а також тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 протягом визначених періодів свідчить про відсутність у ГУ НП в Чернігівській області правових підстав для нарахування та виплати особи додаткової винагороди. Водночас, суд зауважив, що за інші періоди Позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагороди, окрім з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022, щодо яких Відповідачем не було надано доказів невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду у резолютивній частині та повністю задовольнити позовні вимоги. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми постанови Уряду України №168, а також безпідставно поширено на них з 24.02.2022 приписи Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затвердженого наказом МВС України від 28.11.2022 №775, який набрав чинності лише 02.12.2022 та зворотної сили не має. Зазначає, що запроваджена Кабінетом Міністрів України пропорційність виплати додаткової винагороди на її розмір не випливає за умови відпрацювання норми робочого часу на місяць. Окремо наголошує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано міжнародним і національним законодавством, а грошове забезпечення є доходом і власністю особи, яких її не можна протиправно позбавляти.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та встановлено строк для подачі відзиву на неї, а також витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, які надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду 14.05.2024.

Крім того, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд прийшов до помилкових висновків про ненадання ГУ НП в Чернігівській області доказів відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022, оскільки це спростовується матеріалами дисциплінарного провадження та наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також не заперечується Позивачем.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Чернігівській області та встановлено строк для подачі відзиву на неї.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ГУ НП в Чернігівській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що всупереч аргументів апеляційної скарги, які повністю збігаються з мотивами позову, судом правильно вказано на дотримання Відповідачем вимог законодавства щодо нарахування та виплати додаткової винагороди Позивачу за період з 24.02.2022 по 25.02.2022, з 08.03.2022 по 19.03.2022 та з 22.03.2022 по 31.10.2023, а відтак зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за ці періоди.

Відзиву на апеляційну скаргу ГУ НП в Чернігівській області від ОСОБА_1 не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга Відповідача - задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підполковник поліції ОСОБА_1 на час початку повномасштабного вторгнення російської федерації проходив службу у ГУ НП в Чернігівській області на посаді інспектора - чергового чергової частини (на правах відділу) управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП.

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 21.03.2022 №120 о/с ОСОБА_1 звільнено із служби у поліції на підставі п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 58).

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 13.05.2022 №212 о/с скасовано наказ ГУ НП в Чернігівській області від 21.03.2022 №120 о/с в частині звільнення із служби у поліції на підставі п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» підполковника ОСОБА_1 (а.с. 59). Цим же наказом відсторонено Позивача від виконання службових обов`язків поліцейського з 13.05.2022.

На підставі наказу ГУ НП в Чернігівській області від 11.06.2022 №275 о/с підполковника ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків поліцейського після закінчення службового розслідування з 12.06.2022 (а.с. 57).

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 30.10.2023 №540 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору моніторингу Чернігівського районного управління поліції, звільнено із служби у поліції з 31.10.2023 за п. 2 (за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 55).

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідь на адвокатський запит представника Позивача Відповідач листом 12.12.2023 № 21/К-143-су повідомив, що ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нарахована згідно наказів по особовому складу ГУ НП в Чернігівській області з 24.02.2022 по 31.10.2023 за фактичний час перебування на службі. За час відсутності на службі та відсторонення від виконання службових обов`язків додаткова винагорода не встановлювалася та не виплачувалася (а.с. 18).

Матеріали справи також свідчать, що Позивачу було призначено додаткову винагороду за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 в розмірі 25200,00 грн за 14 днів виконання обов`язків (24.02.2022, 25.02.2022, з 08.03.2022 по 19.03.2022) згідно наказу ГУ НП в Чернігівській області № 138 о/с від 11.04.2022 (а.с. 62-63).

У подальшому, після поновлення на службі та допуску до виконання обов`язків ОСОБА_1 було призначено додаткову винагороду:

- за період з 25.05.2022 по 23.06.2022 в розмірі 4000 грн за 4 дня виконання обов`язків згідно наказу ГУНП № 287 від 24.06.2022 (з 12.06.2022 допущено до виконання обов`язків, з 15.06.2022 по 23.06.2022 - тимчасова непрацездатність). Відповідачем у відзиві вказано, що було здійснено переплату за 1 день у розмірі 1000 грн (а.с. 64-65, 102);

- за період з 24.06.2022 по 18.07.2022 в розмірі 10000 грн за 10 днів виконання обов`язків (за винятком періоду з 24.06.2022 по 08.07.2022 - тимчасова непрацездатність) згідно наказу ГУНП № 419 о/с від 25.08.2022 (а.с. 66-67, 102);

- за період з 19.07.2022 по 21.09.2022 в розмірі 54000 грн за 54 дні (за винятком періоду тимчасової непрацездатності з 12.08.2022 по 22.08.2022) згідно наказу ГУНП № 461 о/с від 26.09.2022 (а.с. 68-71, 102);

- за період з 22.09.2022 по 21.10.2022 в розмірі 26000 грн за 26 днів (за винятком 4 днів тимчасової непрацездатності з 18.10.2022 по 21.10.2022) згідно наказу ГУНП № 500 о/с від 24.10.2022 (а.с. 72-73, 102);

- за період з 22.10.2022 по 20.11.2022 в розмірі 19000 грн за 19 днів (за винятком 11 днів тимчасової непрацездатності з 22.10.2022 по 01.11.2022) згідно наказу ГУНП № 542 о/с від 24.11.2022 (а.с. 74-75, 102);

- за період з 21.11.2022 по 01.12.2022 в розмірі 11 000 грн за 11 днів згідно наказу ГУНП № 586 о/с від 21.12.2022 (а.с. 76-77);

- за період з 02.12.2022 по 25.12.2022 в розмірі 23225,76 грн за 24 дні згідно наказу ГУНП № 589 о/с від 21.12.2022 (а.с. 78-79); при цьому з 23.12.2022 по 25.12.2022 Позивач перебував на лікарняному (а.с. 102);

- за період з 26.12.2022 по 31.12.2022 в розмірі 1935,48 грн за 2 дні (за винятком 4 днів тимчасової непрацездатності з 26.12.2022 по 29.12.2022) згідно наказу ГУНП № 31 о/с від 26.01.2023 (а.с. 80-81). Водночас, Відповідачем у відзиві вказано про здійснення відрахування за безпідставно призначену винагороду за період з 23.12.2022 по 25.12.2022 в сумі 2903,22 грн, що відображено в довідці ГУНП від 14.11.2023, в результаті чого виплата складає -967,74 грн (а.с. 16, 102);

- за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 в розмірі 20322,54 грн (з 18.01.2023 пo 27.01.2023 лікарняний) згідно наказу ГУНП № 49 о/с від 02.02.2023 (а.с. 82-83, 102);

- за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 в розмірі 9999,92 грн згідно наказу ГУНП № 102 о/с від 14.03.2023 (а.с. 84-85);

- за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 в розмірі 9999,98 грн згідно наказу ГУНП № 140 о/с від 04.04.2023 (а.с. 86-87);

- за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 в розмірі 9999,90 грн згідно наказу ГУНП № 202 о/с від 08.05.2023 (а.с. 88-89);

- за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 в розмірі 9999,98 грн згідно наказу ГУНП № 260 о/с від 06.06.2023 (а.с. 90-91);

- за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 в розмірі 9999,90 грн згідно наказу ГУНП № 324 о/с від 05.07.2023 (а.с. 92-93);

- за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 в розмірі 9999,98 грн згідно наказу ГУНП № 384 о/с від 03.08.2023 (а.с. 94-95);

- за період з 01.08.2023 по 31.08.2023 в розмірі 1935,48 грн згідно наказу ГУНП № 437 о/с від 04.09.2023 (тимчасова непрацездатність з 05.08.2023 по 25.08.2023 та з 28.08.2023 по 31.08.2023) (а.с. 96-97, 103-105);

- за період з 01.09.2023 по 30.09.2023 згідно наказу ГУНП № 491 о/с від 03.10.2023 Позивачу не призначалась додаткова винагорода у зв`язку з перебуванням на лікарняному (а.с. 98-99, 105-107);

- за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 в розмірі 1935,48 грн згідно наказу ГУНП № 550 о/с від 03.11.2023 (тимчасова непрацездатність з 01.10.2023 по 25.10.2023) (а.с. 100-101, 107).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у різних редакціях (далі - Постанова №168), Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 №775 (далі - Порядок №775), суд першої інстанції прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що передбачена Постановою №168 додаткова винагорода поліцейському виплачується лише під час виконанням ним відповідних обов`язків, доказів їх невиконання Позивачем у період з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022 Відповідачем не надано, у той час як періоди звільнення із служби, відсторонення від виконання обов`язків та тимчасової непрацездатності не породжують у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України

Пунктом 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні був уведений воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Цей указ затверджений Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 №2102-IX. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався і триває донині.

Крім того, пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 приписано Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пункт 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 постановив Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно п. 1 цієї Постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У пункті 5 Постанови №168 зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Надалі Уряд України прийняв постанову №217 від 07.03.2022 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», якою у пункті 1 Постанови №168 виключив в абзаці першому слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».

За колом осіб пункт 1 Постанови №168 у зазначених редакціях діяв, зокрема, щодо поліцейських.

Верховний Суд у постанові від 18.09.2023 у справі № 420/6607/22, здійснюючи системний і цільовий способи тлумачення пункту 1 Постанови №168 у його взаємозв`язку з нормами статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» і приписами Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», сформулював висновок, за яким додаткова винагорода є видом грошового забезпечення поліцейського, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації проти України. Тому статус поліцейського сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди.

У подальшому до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 (яка набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022) в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»;

після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 (яка набрала чинності 19.07.2022 та, за пунктом 2 цієї постанови, застосовується з 24.02.2022) в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; крім того, Постанова № 168 доповнена пунктом 21 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146 (яка набрала чинності 18.10.2022 та, за пунктом 2 цієї постанови, застосовується з 01.09.2022) в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 слова «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні),» та «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)» виключено;

доповнено абзац реченням такого змісту: «Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43 (яка набрала чинності 21.01.2023) Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 «Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 (яка набрала чинності 11.08.2023 та, за пунктом 3 цієї постанови, застосовується з 01.06.2023) пункт 1 Постанови №168 викладено у наступній редакції:

« 1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».

Крім того, абзац 1 пункту 1-2 Постанови №168 викладено наступним чином: «Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).».

Верховний Суд у постанові від 07.03.2024 у справі №420/715/23 зазначив, що надання нормативно-правовому акту ретроактивної дії не порушуватиме принципи незворотності дії в часі та правової визначеності, якщо ці зміни не погіршують правове становище особи: не встановлюють чи не посилюють юридичну відповідальність, не скасовують і не обмежують чинні права і свободи.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22 дійшов висновку, що зміст внесених Постановою № 793 змін до Постанови № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Також Верховний Суд у постанові від 06.02.2024 у справі № 640/13029/22, виходячи з характеру спірних правовідносин, дійшов висновку про неможливість надання Постанові № 168 зворотної дії в часі, тобто застосування з дня набрання чинності Постановою № 168, а тому такий підзаконний нормативно-правовий акт врегульовував відповідні правовідносини з моменту його чинності.

Повертаючись до суті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції, зважаючи на висновки постанови Верховного Суду від 18.09.2023 у справі №420/6607/22, зазначає, що обставини, які унеможливлюють нарахування й виплати поліцейському зазначеної винагороди можуть бути різними, проте мають бути пов`язаними із фактичним невиконанням службових обов`язків без поважних причин.

Тобто, окресленому контексті Верховний Суд, інтерпретуючи положення пункту 1 Постанови № 168, пов`язав виплату додаткової винагороди не суто зі статусом поліцейського, але із виконанням цим поліцейським у межах своїх повноважень завдань поліції у забезпеченні і здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п. 21 Постанови № 168 Міністерство внутрішніх справ України прийняло наказ від 28.11.2022 № 775, яким затвердило Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану.

Підпунктом 6 пункту 14 Порядку №775 передбачено, що додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські звільнені від виконання службових обов`язків на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність (крім випадків, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов, а також крім поліцейських, які направлені за рішенням лікарсько-консультативної комісії для отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги або які направлені згідно із законодавством для лікування за кордон, або які перебувають на амбулаторному лікуванні внаслідок обставин, визначених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку та умов),- з дня звільнення від виконання службових обов`язків.

Як свідчать матеріали справи та було правильно підкреслено судом першої інстанції з огляду на встановлені вище обставини та усталену практику Верховного Суду щодо виплати додаткової винагороди поліцейським, ОСОБА_1 , будучи звільненим зі служби у поліції з 22.03.2022 по 12.05.2022, а також відстороненим від виконання службових обов`язків з 13.05.2022 по 11.06.2022, не виконував службові обов`язки в обставинах військової агресії російської федерації проти України, а відтак не набув права на отримання додаткової винагороди за ці періоди відповідно до Постанови №168.

При цьому, як слушно підкреслив суд першої інстанції, доказів оскарження як наказу про звільнення від 21.03.2022 №120 о/с, як і наказу про відстороненні від виконання службових обов`язків від 13.05.2022 №212 о/с, Позивачем не надано.

Крім того, перебування ОСОБА_1 на лікарняному з 15.06.2022 по 08.07.2022, з 12.08.2022 по 22.08.2022, з 18.10.2022 по 01.11.2022, з 23.12.2022 по 29.12.2022, з 18.01.2023 по 27.01.2023, з 05.08.2023 по 25.08.2023, з 28.08.2023 по 25.09.2023 та з 25.09.2023 по 25.10.2023, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами (а.с. 102-107), також вказає на обґрунтованість висновків Чернігівського окружного адміністративного суду про відсутність у ГУ НП в Чернігівській області правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за вказані періоди з огляду на невиконання останнім службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації.

Що стосується періодів з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20 по 21 березня 2022 року, відсутність Позивача в які на службі за висновком суду першої інстанції не підтверджується жодними належними і допустимими доказами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Із змісту відзиву на позов, поданого ГУ НП в Чернігівській області, вбачається, що Відповідачем заперечувалися факти перебування Позивача на службі та виконання ним обов`язків поліцейського з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022, на підтвердження чого було надано довідку начальника УОАЗОР ГУ НП в Чернігівській області від 22.02.2024 №137/124/16/01-2024 (а.с. 61). Згідно відомостей цієї довідки, складеної на підставі списків особового складу (стройових записок), 24 та 25 лютого 2022 року ОСОБА_1 ніс службу, з 26.02.2022 по 07.03.2022 на службу не виходив, про своє місце перебування та причини відсутності не повідомляв; 08, 10, 12, 14, 16 та 18 березня 2022 року заступав на добові чергування з охорони адмінбудинку. Водночас, змінившись о 08:00 19.03.2022 після добового чергування ОСОБА_1 до 25.03.2022 на службу не виходив.

Указані обставини підтверджуються також й наказом ГУ НП в Чернігівській області від 13.06.2022 №489, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за, зокрема, самоусунення з 19.03.2022 від виконання своїх службових обов`язків поліцейського щодо захисту Українського народу, а також самовільне залишення з 19.03.2022 території дислокації підрозділу (а.с. 140). Із цим наказом Позивач ознайомився 30.06.2022, однак доказів його оскарження в установленому законом порядку не надав.

Крім того, про такі факти свідчить зміст пояснень ОСОБА_1 від 20.05.2022 (а.с. 142-143), ОСОБА_2 від 08.06.2022 (а.с. 144) та ОСОБА_3 від 01.06.2022 (а.с. 145), в яких відсутні відомості про проходження служби Позивачем з 26.02.2022 по 07.03.2022.

Зазначаючи про те, що відсутність Позивача протягом зазначених вище періодів на службі не підтверджується Відповідачем належними і допустимими доказами, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Отже, для перевірки зазначених ГУ НП в Чернігівській області аргументів суд не був позбавлений можливості зобов`язати Відповідача надати додаткові документи чи пояснення.

З урахуванням наведеного у своїй сукупності, а також зважаючи на необхідність виконання завдань адміністративного судочинства в частині дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, колегія суддів вважає за можливе врахувати додані Відповідачем до апеляційної скарги документи, які, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, дають обґрунтовані підстави стверджувати про невиконання Позивачем службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022, що свідчить про документальне підтвердження доводів ГУ НП в Чернігівській області про відсутність правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за згадані вище періоди.

Відтак висновки суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог є помилковими.

Щодо посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення ГУ НП в Чернігіській області право конвенційного права на отримання грошової винагороди за службу колегія суддів зазначає, що спірним у цій справі є питання нарахування та виплати додаткової винагороди за виконання службових обов`язків поліцейським в умовах повномасштабної російської агресії, яка, як вже було неодноразово підкреслено вище, виплачується лише у випадку фактичного виконання таких обов`язків. Водночас, відсутність доказів виконання таких Позивачем у спірні періоди жодним чином не свідчить про порушення Відповідачем права поліцейського на її отримання.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, помилково вважав недоведеними обставини невиконання Позивачем службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації з 26.02.2022 по 07.03.2022 та з 20.03.2022 по 21.03.2022. Наведені вище обставини, як вже було зазначено вище, є підставою для скасування судового рішення у частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Відповідача задовольнити, апеляційну скаргу Позивача - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти у ній нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення інших ніж на сплату судового збору витрат ГУ НП в Чернігівській області як суб`єктом владних повноважень не надано, то останні в силу ч. 3 ст. 139 КАС України не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти у ній нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Е.Ю. Швед

Судді О.В. Голяшкін

М.М. Заїка

Повний текст постанови складено та підписано 04 червня 2024 року.