Справа № 120/6361/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

04 червня 2024 р. Справа № 120/6361/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: 7-ої окремої автомобільної санітарної роти (м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про: стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява 7-ої окремої автомобільної санітарної роти (далі - позивач) ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 160, 161 КАС України.

Норми ст. 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди в сумі 36 939, 28 грн.

По тексту позовної заяви позивач зазначає, що на підставі наказу командира 7-ої окремої автомобільної санітарної роти від 23.09.2020 року №442 призначено службове розслідування за фактом нестачі виробу "Либідь К-2РТД" (у спеціальному виконанні) (за специфікацією) (ТУ У 26.3-07:2016), який був закріплений за відповідачем як матеріально відповідальною особою. Результати розслідування доведені до слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, яким в подальшому призначено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 06.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 Кримінального кодексу України (недбале ставлення військової службової особи до служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, якщо це заподіяло істотну шкоду). Крім того, на підставі наказу командира 7-ої окремої автомобільної санітарної роти від 01.10.2020 року № 455 проведено щорічну планову інвентаризацію озброєння, військової техніки та майна позивача. За результатами проведення інвентаризації майна служби зв?язку та АСУ, позивача згідно наказу командира 7-ої окремої автомобільної санітарної роти від 18.11.2020 року №539 «Про результати проведення щорічної планової інвентаризації матеріальних засобів майна 7 окремої автомобільної санітарної роти» інвентаризаційною комісією встановлено фактичну відсутність виробу «Либідь К-2РТД» (у спеціальному виконанні) (за специфікацією) (ТУ У 26.3-07:2016) за матеріально відповідальною особою молодшим сержантом ОСОБА_1 . Також, як вказує позивач, 15.01.2024 року ним отримано постанову від 28.02.2022 року про закриття кримінального провадження №0000011 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що позивачем виявлено завдану відповідачем шкоду у 2020 році, відтак підстави для притягнення останньої до матеріальної відповідальності також виникли у 2020 році.

До позовної заяви позивачем, крім іншого, долучено акт службового розслідування від 29.01.2024 року, яким встановлено порушення відповідачем вимог наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 року №440 "Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України" та своєї посадової інструкції, що призвело до нанесення матеріальної шкоди державі на суму 36 939 грн 28 коп.

Отже, шкода, завдана позивачеві, полягає в нестачі майна на суму 36 939 грн 28 коп, яка була виявлена під час проведення інвентаризації в листопаді 2020 року. Водночас порушення відповідачем вимог законодавства, які призвели до нестачі майна на суму 36 939 грн 28 коп, установлено актом службового розслідування від 29.01.2024 року.

Таким чином, саме з 29.01.2024 року у позивача й виникли підстави для звернення до суду з цим позовом.

Суд наголошує, що до спірних правовідносин має бути застосований тримісячний (а не шестимісячний як вважає позивач) строк звернення до суду з позовом, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки у цьому спорі з позовом до суду звернувся саме суб`єкт владних повноважень.

Аналогічні висновки щодо застосування тримісячного строку звернення до суду у справах щодо стягнення майнової шкоди викладені у постановах Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі №620/1720/20, від 28.01.2021 року у справі №140/6315/20 та від 24.06.2021 року у справі №420/4099/20.

З наведених обставин, кінцевим строком звернення до суду з даним позовом було 29.04.2024 року, однак позивач звернувся до суду 15.05.2024 року.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду позивач здійснює посилання на введення на території України воєнного стану, перебої зі світлом та телекомунікаційними системами, з огляду на що просить поновити строк такого звернення.

Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Надаючи оцінку причинам пропуску строку звернення до суду, вказаних позивачем, суд враховує, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Верховний Суду у постанові від 26.09.2022 року у справі №560/403/22 наголосив, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Суд зауважує, що позивачем жодним чином не обґрунтовано як саме введення воєнного стану вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду з цим позовом та, відповідно, не надано жодних доказів на підтвердження таких обґрунтувань.

Відтак, на переконання суду підстави зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення не можуть бути визнані поважними причинами пропущення такого строку, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищевикладеного суддя зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Суд зауважує, що згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас в порушення зазначених вимог позивачем до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено ЗУ "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 року становить 3028, 00 грн.

Позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 36 939 грн 28 коп, таким чином ціна позову становить 36 939 грн 28 коп.

Відтак позивачем слід надати до суду документ про сплату судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.

Також суд звертає увагу й на приписи ч. 4 ст. 161 КАС України, згідно з якою позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до норм ч. 1 і 2 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що в січні 2024 року відповідача звільнено у зв`яку з призначенням на іншу посаду.

В той же час позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено наказу про звільнення позивача, а також не надано доказів відмови відповідача від добровільного відшкодування завданої шкоди.

Відтак з метою усунення даного недоліку позивачеві необхідно долучити до позовної заяви належним чином засвідчено копію наказу про звільнення відповідача, а також докази відмови відповідача від добровільного відшкодування завданої шкоди.

Зазначені вище недоліки позовної заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 160, 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву 7-ої окремої автомобільної санітарної роти до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк, з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна