Справа № 380/5899/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5899/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Маркової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 код ( ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану; у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.09.2023 по 12.01.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 18.09.2023 по 12.01.2024.

Ухвалою від 22.03.2024 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 25.03.2024 суд витребував у відповідача докази.

Ухвалою від 09.04.2024 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2023 позивач отримав тяжке поранення, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я. Відповідач в порушення вимог Постанови №168 не виплатив позивачу додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпусті за станом здоров`я.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Вказав, що позовна заява не відповідає вимогам КАС України. Звертає увагу, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Окрім того вказує, що позивач не звертався із рапортом про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди.

Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що позовна заява відповідає вимогам КАС України. Окрім того, позивачем не пропущено тримісячний строк звернення до суду, встановлений КЗпП України.

Представник позивача подала заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої вказує, що позивача виключено зі списків частини 01.02.2024, а інформація про нараховані види грошового забезпечення надана відповідачем 05.04.2024 разом із відзивом на позовну заяву. Відтак, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідач явку представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки про обставини травми від 26.09.2023 № 693/7460 позивач 18.09.2023 одержав вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення задньої поверхні лівого стегна, нижньої третини правої гомілки, нижньої третини лівої гомілки, вогнепальне осколкове наскрізне поранення нижньої третини лівого плеча, за обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 3 десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту Вербове, Запорізької області, на території України, в результаті обстрілу з гранатометів, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска).

У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах у період:

- з 19.09.2023 по 21.09.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4836;

- з 21.09.2023 по 24.09.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1449532

- з 25.09.2023 по 28.09.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4540/1;

- 28.09.2023 по 08.11.2023, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 7452;

- з 03.01.2024 по 12.01.2024, що підтверджується випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 28.

Згідно з постановою гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 06.12.2023 отримана позивачем травма 18.09.2024 є тяжкою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Окрім того, у зв`язку з отриманим тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував у відпустці за станом здоров`я:

- з 07.11.2023 по 06.12.2023, що підтверджується відпускним квитком від 08.11.2023 № Ж-175 ;

- з 06.12.2023 по 04.01.2023, що підтверджується відпускним квитком від 06.12.2023 № Ж-187.

Згідно з довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_4 від 24.01.2024 № 345, постановою гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 24.01.2024 №345 отримана позивачем травма 18.09.2024 є тяжкою, пов`язана із захистом Батьківщини.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, позивач звернувся до суду.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

У частині п`ятій статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до абзацу першого статті 3 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Згідно частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Як видно з військового квитка серії НОМЕР_5 , позивач 01.02.2024 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 .

До суду з цим позовом позивач звернувся 19.03.2024, тобто в межах строку, встановленого КЗпП України.

З огляду на наведене вище правове регулювання строків звернення до суду, суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон України № 2011-XII).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону України № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

- ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

У подальшому строк правового режиму воєнного стану та загальної мобілізації неодноразового продовжувався та станом на час існування спірних правовідносин не закінчився.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та від 24.02.2022 № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168).

У пункті 1 Постанови №168 у редакції, чинній у спірний період, передбачалось, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналізуючи наведене положення, можна дійти висновку про те, що військовослужбовець, який отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, зокрема за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Як встановлено судом, позивач, за безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, 18.09.2023 одержав вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення задньої поверхні лівого стегна, нижньої третини правої гомілки, нижньої третини лівої гомілки, вогнепальне осколкове наскрізне поранення нижньої третини лівого плеча.

Внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах, у періоди: з 18.09.2023 по 21.09.2023, з 21.09.2023 по 24.09.2023, з 25.09.2023 по 28.09.2023, 28.09.2023 по 08.11.2023, з 03.01.2024 по 12.01.2024.

Згідно з постановою гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 06.12.2023 отримана позивачем травма 18.09.2024 є тяжкою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував у відпустці за станом здоров`я: з 07.11.2023 по 06.12.2023, з 06.12.2023 по 04.01.2023.

Як видно з картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , у період з вересня по січень, такому не виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_4 від 24.01.2024 № 345, постанови гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 24.01.2024 №345, отримана позивачем травма 18.09.2024 підтверджується, що отримана позивачем травма 18.09.2024 є тяжкою, пов`язана із захистом Батьківщини.

На обґрунтування правомірності невиплати позивачу додаткової винагороди представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що позивач не звертався із рапортом про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди.

Суд критично оцінює такі заперечення, адже згідно Постанова №168 не передбачено виплату додаткової винагороди на підставі рапорту військовослужбовця.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування за період з 18.09.2023 по 12.01.2024.

З метою повного відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою від 28.02.2022 № 168 Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування за період з 18.09.2023 по 12.01.2024.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування за період з 18.09.2023 по 12.01.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 код (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою від 28.02.2022 № 168 Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі 100000 (сто тисяч) грн 00 коп пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування за період з 18.09.2023 по 12.01.2024.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 06.06.2024.

Суддя Мричко Н.І.