Справа № 557/652/24
Суддя: Тишкун П. В.
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/557/10/2024
Справа № 557/652/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Тишкуна П.В.

за участю секретаря судових засідань Гуменюк Н.П.,

представника позивача адвоката Макєєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_2 , про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2024 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокат Макєєв О.В., представник позивача Гаврилюка Ю.М.., подав до суду адміністративний позов до відповідачів, Головного управління Національної поліції в Донецькій області та ОСОБА_2 у якому просить:

визнати протиправними дії інспектора відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Тимофєєва В.А. та ГУНП в Донецькій області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. ст.121 КУпАП;

постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1878322 від 11.04.2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його за ч.8 ст. ст.121 КУпАП, скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення, закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що 11 квітня 2024 року інспектором відділу поліції № 1 (м. Добропілля) Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Тимофєєвим В.А. було винесено оскаржувану постанову серії ЕНА № 1878322, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови 11.04.2024 року о 07:12 в м. Добропіллі, Донецької області, вул. Низова, водій керував транспортним засобом який в установлений законодавством строк не було перереєстровано на державну реєстрацію, чим порушив п.30.2 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 121 ч.8 КУпАП.

Вважає, що викладені в постанові доводи працівника поліції щодо порушень п.30.2 Правил дорожнього руху України не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка залучена до оборони держави у Донецькій області. У користування позивача було передано один з легкових автомобілів на європейських номерах (Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_2 ), який волонтери передали військовій частині для виконання бойових завдань. Даний автомобіль пофарбований в камуфляжний колір.

При цьому пунктом 30.2 ПДР України не передбачені умови перереєстрації або держаної реєстрації транспортного засобу, таким чином формулювання обвинувачення суперечить пункту ПДР України. Відповідальність за ч. 8 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

У фабулі оскаржуваної постанови не зазначено, які саме норми Митного кодексу України або ЗУ «Про дорожній рух», було порушено позивачем.

Крім того, поліцейським ОСОБА_3 було порушено вимоги п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВСУкраїни № 1395 від 07.11.2015 року, оскільки розгляд справи не здійснювався і справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, взагалі не розглядалась.

Вважає, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП України, тому оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача ГУНП в Донецькій області подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч. 8 ст.121 КУпАП, а саме порушення ним п.30.2 Правил дорожнього руху. Порушення вчинене позивачем полягало порушенні обмежень встановлених Митним Кодексом - транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Будь яких доказів на підтвердження того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був переданий волонтерами військовій частині, як інспектору поліції так і суду позивачем надано не було. Крім того просив врахувати, що поліцейський СРПП ВП № 1 Покровського ГУНП Тимофєєв В.А. не є належним відповідачем у справі, а таким, в даному випадку, є ВП №1 Покровського РУП ГУНП у Донецькій області.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області суду від 19.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області суду від 24.04.2024 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Макєєв О.В. позов підтримав повністю, з підстав викладених у ньому. Просив визнати дії інспектора протиправними і скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 8 ст.121 КУпАП закрити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ГУНП України в Донецькій області в судове засідання не з`явилися.

13.05.2024, з використанням підсистеми «Електронний суд», представник відповідача ГУНП України в Донецькій області Ємел`яненко Л.М. подала до суду про розгляд справи без участі уповноваженої особи відповідача з урахуванням наданих пояснень.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 187832 від 11.04.2023 року, винесеної поліцейським СРПП ВП №1 Покровського ГУНП Тимофєєвим В.А., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст.283 КУпАП).

За змістом оскаржуваної постанови: 11.04.2024 року о 07:12 в м. Добропіллі, Донецької області, вул. Низова, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA626 GJ18KID, який в установлений законодавством України строк не було перереєстровано на державну реєстрацію, чим порушив п.30.2 ПДР України (заборона змінювати дизайн номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх) тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху України, на який як на підставу притягнення до адміністративної відповідальності позивача посилався поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови: на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

Згідно ч. 8 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту .

Таким чином зазначена інспектором СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області фабулі постанови суть порушення «керував транспортним засобом, який в установлений законодавством України строк не було перереєстровано на державну реєстрацію» не передбачено як адміністративне правопорушення диспозицією ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Викладені у позові доводи в обґрунтування незаконності оскаржуваної постанови, відповідач жодним чином не спростовує, зокрема доводи про те, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій, а в оскаржуваній постанові поліцейський зазначив діяння, яке не передбачено як адміністративне правопорушення диспозицією ч. 8 ст. 121 КУпАП.

У відзиві представник відповідача зазначає про правомірність винесеної постанови, оскільки позивачем ОСОБА_1 було вчинене порушення, передбачене ч. 8 ст.121 КУпАП, а саме транспортний засіб транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України, що не відповідає змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проте, зі змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст.121 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.8 ст. 121 КУпАП.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст.7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Таким чином, в порушення ст.77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, не надав жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, доказів фіксування допущеного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП є не доведеним і постанова про притягнення його до відповідальності за дане порушення та накладення адміністративного стягнення не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позовна вимога про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1878322 від 11.04.2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його за ч.8 ст. ст.121 КУпАП, підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії інспектора відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Тимофєєва В.А. та ГУНП в Донецькій області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. ст.121 КУпАП, то, суд зазначає наступне.

Нормою п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС передбачено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Положеннями ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, із аналізу зазначених норм слідує, що працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і, в даному випадку, не є самостійними суб`єктами владних повноважень, окремо від державного органу.

Таким чином, задовольняючи вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1878322 від 11 квітня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову до інспектора відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Тимофєєва В.А. слід відмовити, як до неналежного відповідача.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП у Донецькій області мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1878322 від 11 квітня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП з підстав відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (м. Покровськ, вул. Мандрика, 7, Донецька область, ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на дане рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 05.06.2024.

Суддя Тишкун П.В.