Справа № 160/6056/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2024 рокуСправа №160/6056/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ" до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту перевірки №002037 від 14.12.2023р. відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено Постанову №039552 від 31.01.2024р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг-Холдінг» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн., відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Підставою для накладення штрафу стало те, що Товариство не пройшло техогляд транспортних засобів: Scania, днз КА 703110, дата першої реєстрації 24.03.2023 року; напівпричіп Schmitz, днз НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 24.03.2023 року. Згідно з п. 11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року №1309, періодичність проходження техогляду для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі становить щороку. Щорічний строк проходження техогляду для нових транспортних засобів починається з наступного дня після їх першої реєстрації. У даній справі транспортні засоби Товариства були вперше зареєстровані 24.03.2023 року. Таким чином, на момент перевірки 14.12.2023 року та винесення штрафу 31.01.2024 року, рік з моменту їх першої реєстрації ще не минув. Отже, винесення штрафу Відділом є передчасним, незаконним та не обґрунтованим, у зв`язку із чим вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року відкрито провадження по справі та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Вказана ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.03.2024. разом із копією позовної заяви та додатками отримана відповідачем в його електронний кабінет, що підтверджується довідками, наявними в матеріалах справи.
Відповідач, відзив на позовну заяву або будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надав.
Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
02.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ" надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ» про забезпечення позову задоволено частково та зупинено стягнення на підставі Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №039552 від 31.01.2024р., в рамках виконавчого провадження №74846817, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/6056/24.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
14.12.2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, при здійсненні рейдової перевірки (місце перевірки: 132 кв. а/д М-19 с. Люблинець м. Київ) було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 002037 від 14.12.2023 року, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ст. 35 ЗУ « Про дорожній рух» перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: під час здійснення внутрішніх перевезень вантажу згідно ТТН №420 від 14 грудня 2023 року відсутній протокол перевірки технічного стану транспортних засобів SCANIA н.з КА 7031 ІО та SCHMITZ н.з НОМЕР_2 . Із вказаним актом водій ознайомлений під підпис, з актом не згоден.
Відповідач направив позивачу рекомендованим листом повідомлення від 11.01.2024. № 3152/23/24-24, в якому проінформував про розгляд справи 31 січня 2024 року.
31.01.2024 року Державною службою України з безпеки на транспорті, в особі його територіального органу - відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, було винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №039552 від 31.01.2024 року, відповідно до якої постановлено стягнути з ТОВ ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 гривень, за порушення ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.
08.02.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОРГ-ХОЛДІНГ» було направлено рекомендованим листом із повідомленням про вручення скаргу на постанову про застосування адміністративно господарського штрафу, якою повідомлено, щодо відсутності порушення, оскільки транспортні засоби Товариства були вперше зареєстровані 24.03.2023 року. Таким чином, на момент перевірки 14.12.2023 року та винесення штрафу 31.01.2024 року, рік з моменту їх першої реєстрації ще не минув.
Листом від 14.02.2024 року №2236/3.1/15-24 Державною службою України з безпеки на транспорті повідомлено позивача про розгляд скарги та що постанову № 039552 залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення адміністративно - господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; - рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Відповідно до ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільні перевізники, водії повинні мати і, пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно частини другої статті 49 Закону № 2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положення Закону № 2344-ІІІ визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги. За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-Ш, є адміністративно господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 вказаного Положення).
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).
Згідно Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Згідно пункту 3 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 14 Порядку № 1567 обумовлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до частин 1, 3,7, 8 Закону України Про дорожній рух (Закон № 3353-XII) транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Як визначено статтею 35 Закону № 3353-XII, транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";
Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, до автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11 лютого 2020 року по справі №820/4624/17.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що відподвідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , транспортного засобу марки SCANIA, днз НОМЕР_4 датою першої реєстрації є 24.03.2023 р., датою першої реєстрації в Україні є також 24.03.2023 р. Рік випуску транспортного засобу 2023 рік. Відподвідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 , напівпричепа SCHMITZ, днз НОМЕР_6 , датою першої реєстрації є 24.03.2023 р., датою першої реєстрації в Україні є також 24.03.2023 р. Рік випуску транспортного засобу 2023 рік. Тобто на момент проведення перевірки строк першої реєстрації та строк експлуатації зазначених транспортних засобів становив не більше 1 року, що, на думку позивача, звільняє від обов`язку проходження обов`язкового технічного контролю вказаних транспортних засобів.
Однак з такими твердженнями позивача суд не погоджується, оскільки чинним національним законодавством не визначено моменту, з якого починається відлік строку для проходження обов`язкового технічного контролю. Разом з тим, як зазначалося вище (ч. 1 ст. 29 Закону № 3353-XII), до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Тобто, із наведеного слідує, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, необхідна наявність підтвердження пройденого технічного контролю, а саме протоколу перевірки його технічного стану. При цьому, стаття 35 Закону № 3353-XII визначає, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку, тобто незалежно від строку їх експлуатації (чи дати їх першої реєстрації) необхідно щороку здійснювати їх технічний контроль та підтверджувати відповідними протоколами перевірки їх технічного стану.
У спірному випадку у позивача був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу та причепа до нього, що не заперечується позивачем. Також позивач не заперечує обов`язку щороку проходити технічний контроль вищенаведеного транспортного засобу вантажопідйомністю більше 3,5 тонни та причепа до нього.
Позивач є перевізником, що узгоджується із його господарською діяльністю, одним із видів якої є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому зобов`язаний проходити обов`язковий технічний контроль вище наведеного транспортного засобу та причепа до нього щороку, незалежно від строку його експлуатації (чи дати його першої реєстрації).
Наявність у позивача сертифікатів справності ТЗ, виданих виробниками ТЗ не замінює обов`язку проведення перевірки технічного стану ТЗ відповідно до вимог національного законодавства України.
Відтак, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу є документом, який повинен мати суб`єкт господарювання, що здійснює вантажні перевезення, і який входить в перелік документів, визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, як «інші документи, передбачені законодавством України».
Відповідно, відсутність у водія передбачених законом документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф відповідно до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ.
З огляду на вищенаведені законодавчі норми та встановлені обставини справи суд вважає, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України під час складання акта перевірки №002037 від 14.12.2023 та при прийнятті оскарженої постанови від 31.01.2024 №039552, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно частини 1 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність дій суб`єкта владних повноважень та оскаржуваної постанови є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Таким чином у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Зважаючи на вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням ухвалення рішення на користь відповідача, сума сплаченого позивачем судового збору відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова