Справа № 140/2122/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/2122/24 пров. № А/857/7345/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

при секретарі судового засідання: Нор А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 140/2122/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та скасування рішення (головуючий суддя першої інстанції Ковальчук В.Д., місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 05.03.2024),

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчинського В.Є. від 15.02.2024 у виконавчому провадженні № 73388424 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5100,00грн. за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 140/24561/23.

Позивач не погоджується із вказаною постановою та зазначає, що в добровільному порядку виконав рішення суду в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 22 лютого 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 19466,98 грн. Виплата буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З огляду на це просить скасувати постанову відповідача про накладення на ГУ ПФУ у Волинській області штрафу.

Волинський окружний адміністративний суд позов задовільнив повністю, визнав протиправною та скасував постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчинського Володимира Євгенійовича від 15.02.2024 у виконавчому провадженні № 73388424 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Управління, УЗПВР у Волинській області) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/2122/24 від 05 березня 2024 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України відмовити повністю. Окрім цього, просить постановити нове рішення, яким визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема апелянт зазначає, у ході виконання встановлено, що виконуючи рішення суду у цій справі, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно не здійснює нарахування підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ, обмежуючи таке нарахування та застосовуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року виплати пенсії. Таким чином, доказів належного виконання рішення суду у цій справі боржник не надав. У зв`язку із цим, головним державним виконавцем відділу Турчинським В.Є., керуючись, статтями 63, 75 Закону, 15.02.2024 винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн. Копію постанови 15.02.2024 за вих. № 5283 надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для відома, виконання та можливого оскарження.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не скористалося своїм правом на подання відзиву, передбаченим ч. 1 ст. 304 КАС України. Згідно з ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання на офіційні електронні адреси, про що свідчать довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи. (ч. 7 ст. 287 КАС України).

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи слідує, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 140/24561/23, яке набрало законної сили 19.10.2023, 06.11.2023 видано, зокрема, виконавчий лист №21663/2023 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 22.02.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення даного спору.

Постановою державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Волинській області Турчинського В.Є. від 24.11.2023 відкрито виконавче провадження № 73388424 з виконання виконавчого листа № 21663/2023, виданого 06 листопада 2023 року Волинським окружним адміністративним судом, встановлено боржнику ГУ ПФУ у Волинській області строк тривалістю 10 робочих днів для виконання рішення суду. Вказана постанова була направлена сторонам виконавчого провадження згідно із супровідним листом від 24.11.2023 року № 31484.

Листом від 27.12.2023 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило УЗПВР у Волинській області про те, що в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, виконано рішення суду, в частині перерахунку пенсії, перерахований розмір пенсії в сумі 7706,53 грн. виплачується з 01.12.2023, а виплата нарахованих коштів за період з 22 лютого 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 19466,98 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с.10).

15.02.2024 державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР у Волинській області Турчинським В.Є. винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 73388424, відповідно до якої за невиконання рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі №140/24561/23 наклав на боржника ГУПФУ у Волинській області штраф у розмірі 5100,00 грн. (а.с.07-08).

Вказана постанова була направлена ГУ ПФУ у Волинській області згідно із супровідним листом від 15.02.2024 року № 5283. ГУ ПФУ у Волинській області, не погоджуючись із постановою державного виконавця про накладення штрафу, звернулося із позовом до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що ГУ ПФУ у Волинській області вжило залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений строк. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту четвертого Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення суду від 18 вересня 2023 року у справі №140/24561/23, на виконання якого Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 06.11.2023 №21663/2023, виконано позивачем (боржником у виконавчому провадженні №73388424) частково, а саме перерахований розмір пенсії в сумі 7706,53 грн. виплачується з 01.12.2023, а виплата нарахованих коштів за період з 22 лютого 2023 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 19466,98 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Таким чином, з матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ГУ ПФУ у Волинській області добровільно виконало рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії стягувачу та проводить виплату перерахованої пенсії 01.12.2023, про що було повідомлено державного виконавця.

На думку апелянта, при нарахуванні підвищення до пенсії з 01.01.2024 відповідач застосовує прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року для виплати пенсії. Відтак, оскільки на даний час рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №140/24561/23 не є повністю виконано, а тому були підстави для накладення штрафу.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком державного виконавця та зазначає, що згідно з статтею 8 Закону України від 09 листопада 2023 року №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ГУ ПФУ у Волинській області вжило залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, тому з наведених вище підстав позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР у Волинській області Турчинського В.Є. у виконавчому провадженні №73388424 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, тому постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчинського В.Є. від 15.02.2024 у виконавчому провадженні № 73388424 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 140/2122/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 03.06.2024