Справа № 120/17213/23
Суддя: Мойсюк М.І
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17213/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач - Мойсюк М.І

05 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мойсюка М.І

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вiнницький завод «Кристал» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Вiнницький завод «Кристал» до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року акціонерне товариство «Вінницький завод «Кристал» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розрахунку.

У позові зазначено, що на адресу АК "Вiнницький завод "Кристал" від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшло Повідомлення про відшкодування пільгової пенсії по списку №1 та №2 з вересня 2023 року за № 0200-0603-8/89401 від 11.09.2023 та Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку №1 та №2. За порядковим номером 10 розрахунок містить інформацію стосовно ОСОБА_1 та суми фактичних витрат на виплату та доставку їй пенсій, що, на думку відповідача, підлягають відшкодуванню АТ "Вінницький завод "Кристал". Позивач вважає, що вказані витрати йому були нараховані протиправно, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суд від 12 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відсутні підстави для відшкодування таких витрат, оскільки ОСОБА_1 у повній мірі набуто необхідний пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах до 01.01.1992, тобто до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення, тому АК «Вінницький завод «Кристал» вважає, що пенсія ОСОБА_1 мала бути призначена у відповідності до ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на адресу АК «Вінницький завод «Кристал» від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшло Повідомлення про відшкодування пільгової пенсії по списку №1 та №2 на вересень 2023 року за № 0200-0603-8/89401 від 11.09.2023 та Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з вересня 2023 року.

За порядковим номером 10 у Розрахунку міститься інформації стосовно ОСОБА_1 та сум фактичних витрат на виплату та доставку їй пенсій, що підлягають відшкодуванню АТ "Вінницький завод "Кристал".

Позивач вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо відшкодування АТ Вінницький завод Кристал пенсії на пільгових умовах, призначеної ОСОБА_1 з дати такого призначення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обов`язку позивача відшкодувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсії, яка згідно з розрахунком, призначена працівнику Акціонерного підприємства «Вінницький завод «Кристал» ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV), Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно зі статтею 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до приписів розділу 15 Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до положень частини 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", встановлюються ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (пункт 1 статті 4 Закону від 26.06.1997 № 400/97-ВР).

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931 -XII Закон України «Про пенсійне забезпечення» введено в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972.

Пунктом 16 наведеного вище Положення, зокрема було визначено, що за наявності стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно раніше діючого законодавства були відсутні.

Отже, відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особа, яка до 1 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення») набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно із статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особі, яка до і після 1 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Відтак, право органу Пенсійного фонду України складати та направляти розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає за умови призначення та виплати пенсій їх працівникам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і кореспондує з обов`язком суб`єктів підприємницької діяльності відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до п. «б» -«з» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

Пунктом 6.1 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1 визначено, що Для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, зазначеними нормами визначено обов`язок підприємств, установ, організацій своєчасно відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. При цьому, підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1 та № 2.

Як уже наголошувалось судом вище, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах.

Позивач наполягає на відсутності підстав для відшкодування таких витрат, оскільки пенсіонеркою - ОСОБА_1 у повній мірі набуто необхідний пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах до 01.01.1992, тобто до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення, тому пенсія ОСОБА_1 мала би бути призначена у відповідності до ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що пенсія ОСОБА_1 призначена за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 10.03.2021. В розрахунок пільгового стажу враховано період роботи з 26.07.1983 по 02.10.1988 та з 06.10.1988 по 31.12.1991 повний робочий день на АТ Вінницький завод Кристал на роботах по огрануванню алмазів у діаманти в виробництві оброблення металу без використання робототехніки за професією огранувальник алмазів у діаманти відповідно до довідки №12/8 від 15.01.2014, виданої ДП Вінницький завод Кристал та акту зустрічної перевірки довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії №488 від 20.04.2021. Пільговий стаж складає 8 років 5 місяців 3 дні.

Доводи позивача щодо не правомірності Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а саме щодо відшкодування АТ Вінницький завод Кристал пенсії на пільгових умовах, призначеної ОСОБА_1 базуються на тому, що ОСОБА_1 мала б бути призначена пенсія у відповідності до ст. 100 Закону України Про пенсійне забезпечення, адже пільговий стаж набутий нею лише до 01.01.1992.

Водночас, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 прийнята на роботу в АТ Вінницький завод Кристал з 26.07.1983 за професією огранувальник алмазів у діаманти та звільнена з посади 01.12.2008. Тобто, ОСОБА_1 продовжувала працювати в АТ Вінницький завод Кристал на тій же посаді після 1992 року.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, оскільки у період з 1992 року АТ Вінницький завод Кристал не проводилась атестація посади, яку обіймала ОСОБА_1 , то відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 набула пільговий стаж після 01.01.1992. Адже усталеною є правова позиція Верховного Суду з приводу того, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахування такого періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що, оскільки предмет спору у даній справі не стосується перевірки законності призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, а тому вирішуючи цю справу по суті, суд не може давати оцінку підставам призначення пенсії вказаної пенсії пенсіонеру.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що громадянка ОСОБА_1 працювала на пільгових умовах та набула пільговий стаж на АТ «Вінницький завод «Кристал» (який є правонаступником Вінницького заводу «Кристал»), пенсія вказаній пенсіонерці призначена відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як стверджує відповідач, у зв`язку з чим витрати на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної цій пенсіонерці, підлягають відшкодуванню АТ «Вінницький завод «Кристал».

Крім того, колегія суддів зазначає, що призначення пенсії відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення здійснюється за заявою фізичної особи, а тому оспорювання підстав, з яких призначена пенсія (за статтею 13 чи статтею 100 Закону № 1788-ХІІ) є виключним правом лише фізичної особи, якій ця пенсія призначена.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.07.2020 у справі №802/1425/16-а, від 12.03.2019 у справі №802/1426/16-а, від 22.04.2021 у справі №826/2761/17.

При вирішенні цієї справи, колегія суддів також враховує те, що позивач предметно не оспорює складені пенсійним органом розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, правильність нарахування, відшкодування тощо, а лише підставність призначення пенсії вказаному пенсіонеру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вiнницький завод «Кристал» залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мойсюк М.І

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.