Справа № 360/267/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

05 червня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/267/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення без розгляду позовної заяви адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУПФУ у Львівській області), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви заявлено такі вимоги:

1) визнати протиправними дії ГУПФУ у Львівській області щодо неврахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 02.09.2002 по 08.11.2002 у Рубіжанському казенному хімічному заводі «Заря» та до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди роботи на шахті ім. Г.Г. Капустіна АТ «Лисичанськвугілля» з 05.11.2003 по 05.11.2003, з 16.10.2004 по 18.10.2004, з 24.01.2006 по 31.01.2006, з 27.02.2006 по 27.02.2006, з 09.04.2007 по 13.05.2007, з 15.05.2007 по 18.09.2007, з 22.10.2007 по 26.10.2007, з 01.03.2008 по 06.04.2008, з 29.09.2008 по 03.10.2008, з 06.10.2008 по 10.10.2008, з 12.01.2009 по 15.02.2009, з 18.05.2009 по 31.05.2009, з 18.01.2010 по 27.01.2010, з 31.05.2010 по 09.06.2010, з 16.07.2010 по 17.07.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 16.05.2011 по 07.06.2011, з 27.10.2011 по 29.10.2011, з 09.01.2012 по 22.01.2012, з 05.03.2012 по 05.06.2012, з 27.10.2012 по 30.10.2012, з 07.10.2016 по 07.10.2016, з 20.10.2017 по 20.10.2017, з 27.10.2017 по 27.10.2017, з 01.06.2018 по 01.06.2018, з 01.06.2020 по 25.08.2021, та неврахування при розрахунку пенсії позивача його заробітків за період з 01.04.2021 по 31.07.2021;

2) зобов`язати ГУПФУ у Львівській області здійснити зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 02.09.2002 по 08.11.2002 у Рубіжанському казенному хімічному заводі «Заря» та до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди роботи на шахті ім. Г.Г. Капустіна АТ «Лисичанськвугілля» з 05.11.2003 по 05.11.2003, з 16.10.2004 по 18.10.2004, з 24.01.2006 по 31.01.2006, з 27.02.2006 по 27.02.2006, з 09.04.2007 по 13.05.2007, з 15.05.2007 по 18.09.2007, з 22.10.2007 по 26.10.2007, з 01.03.2008 по 06.04.2008, з 29.09.2008 по 03.10.2008, з 06.10.2008 по 10.10.2008, з 12.01.2009 по 15.02.2009, з 18.05.2009 по 31.05.2009, з 18.01.2010 по 27.01.2010, з 31.05.2010 по 09.06.2010, з 16.07.2010 по 17.07.2010, з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 16.05.2011 по 07.06.2011, з 27.10.2011 по 29.10.2011, з 09.01.2012 по 22.01.2012, з 05.03.2012 по 05.06.2012, з 27.10.2012 по 30.10.2012, з 07.10.2016 по 07.10.2016, з 20.10.2017 по 20.10.2017, з 27.10.2017 по 27.10.2017, з 01.06.2018 по 01.06.2018, з 01.06.2020 по 25.08.2021, та здійснити у зв`язку з цим з 17.09.2024 перерахунок пенсії позивача з врахуванням його заробітків за період з 01.04.2021 по 31.07.2021.

Від ГУПФУ у Львівській області до суду 02 травня 2024 року надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що позивач 25 серпня 2021 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, яку відповідно було призначено.

З позовної заяви слідує, що позивачу ще у 2021 стало відомо про призначення йому пенсії (також і зарахування йому відповідного страхового стажу), а до суду звернувся 16 березня 2024 року, тобто з пропуском визначеного частиною другою статті 122 КАС України 6 місячного строку від дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем жодним чином не доведена. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, позивачем не надано заяви щодо поновлення пропущеного строку, як це передбачено частиною першою статті 123 КАС України.

Вказані обставини, на думку відповідача, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до частини третьої статті 123 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що:

- позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша);

- для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вже вище вказано, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи судом встановлено, що за заявою позивача від 25 серпня 2021 року ГУПФУ у Львівській області з 04 вересня 2021 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Звернення до суду з цим позовом обумовлено незгодою позивача з проведеними відповідачем розрахунками його страхового стажу та заробітку при призначенні пенсії.

Представник позивача у позовній заяві стверджує, що жодних повідомлень про те, що певні періоди роботи не враховані до страхового стажу та окремі періоди заробітної плати не взято до уваги при розрахунку розміру пенсії, позивачу від органів Пенсійного фонду України не надходило.

Тільки після звернення позивача за правовою допомогою до адвоката, що відбулося у березні 2023 року, позивачу стало відомо про допущені відповідачем порушення.

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

З огляду на наведене суд відхиляє як безпідставні твердження представника позивача, що про порушення прав позивачу стало відомо тільки в березні 2023 року, та погоджується з ГУПФУ у Львівській області, що позивачу про порушення прав стало відомо після отримання у вересні 2021 року призначеної йому пенсії.

При цьому суд враховує, що допущене відповідачем порушення, про яке стверджує представник позивача, не вичерпало свою дію в момент призначення пенсії та має триваючий характер, оскільки постійно впливає на розмір отримуваної позивачем щомісяця пенсії.

У свою чергу, позовні вимоги щодо відновлення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, шляхом зобов`язання відповідача провести її перерахунок із зарахуванням спірних періодів роботи та заробітку, сформовані в межах шести місяців, що передували зверненню до суду з цим позовом.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з цим позовом не пропущений, а тому відсутні підстави для залишення його без розгляду.

Керуючись 122, 123, 238, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення без розгляду позовної заяви адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.О. Пляшкова