Справа № 420/30420/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/30420/23

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 19.12.2024, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 16 жовтня 2023 року у ВП № 72909518.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням третьою особою подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як за наслідком перевірки стану виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 72909518, державним виконавцем правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу на пенсійний орган, так як останнім належним чином не виконано рішення суду та не здійснено виплати перерахованої пенсії апелянту.

В свою чергу, пенсійним органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення суду про задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом у межах спірних правовідносин не допущено протиправної бездіяльності при виконання рішення суду у справі № 420/8245/22.

Крім того, третьою особою подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, у справі № 420/8245/22, яке набрало законної сили 12 вересня 2023 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

При цьому, 18 вересня 2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/8245/22.

В свою чергу, 29 вересня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 420/8245/22 виданого 18 вересня 2023 року.

Проте, 16 жовтня 2023 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, розміром 5100,00 грн, за невиконання вимог виконавчого листа № 420/8245/22 та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Між тим, що листом № 1500-0505-5/140940 від 05 жовтня 2023 року, що отриманий відділом 24 жовтня 2023 року, Головним управлінням повідомлено державного виконавця про те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» за категорією позову «інше», а також листом Головного управління від 05.10.2023 року № 1500-0505-5/140383 здійснено запит до Пенсійного фонду України щодо сформування бюджетного запиту виділення коштів в сумі 11 566,00 грн з Державного бюджету України з метою виплати за рішенням суду.

Не погоджуючись з правомірністю отриманої постанови про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся до суду з даним адміністративним позов.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу, так як боржник не допустив протиправної бездіяльності при виконанні рішення суду, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 16 жовтня 2023 року у ВП № 72909518.

В даному випадку, оскаржуваною постановою на пенсійний орган накладено штраф за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, що ухвалено в адміністративній справі № 420/8245/22.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги стягувача у вищевказаному виконавчому провадженні, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

В свою чергу, з аналізу вищевикладених вимог законодавства вбачається, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення.

Між тим, пенсійним органом не заперечується факт невиконання рішення суду, що набрало законної сили, в частині виплати нарахованих пенсіонеру коштів, розміром 11 566,00 грн, а лише зазначається, що виплата таких коштів здійснюватиметься після отримання певного бюджетного фінансування.

Проте, колегія суддів зазначає, що у разі існування обставин, що дійсно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, пенсійний орган мав право звернутись до суду із заявою про встановлення або зміни способу або порядку виконання відповідного рішення суду.

В даному випадку, самостійно встановлена суб`єктом владних повноважень неможливість виконати судове рішення, що набрало законної сили, не є поважною підставою для його невиконання.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання пенсійного органу на відсутність бюджетних асигнувань для виплати перерахованої пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі посилання не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що саме пенсійний орган, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести належними доказами факт відсутності у нього коштів для виплати заборгованості перед пенсіонером, розміром 11 566,00 грн.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що посилання апелянта на відсутність у нього коштів для виконання рішення суду не може обґрунтовуватись виключно загальними посиланнями на неналежне бюджетне фінансування.

Тому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безумовно порушує права апелянта, як стягувача у відповідному виконавчому провадженні, так як воно позбавляє державного виконавця інструментів впливу на пенсійний орган в процесі примусового виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 287, 308, 311, 315, 317, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян