Справа № 420/33421/23
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/85/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,згідно якого просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 18.08.2023 року про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого начальником ГУ ДМС України в Одеській області Оленою Погребняк.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.08.2023 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішенняпро примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого начальником ГУ ДМС України в Одеській області Оленою Погребняк. Зазначає, щоГУ ДМС України в Одеській області безпідставно прийнято рішення про примусове видворення позивача в порушення визначених статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» обставин, які недоведені суб`єктом владних повноважень, чим спричинено порушення прав та свобод особі без громадянства - ОСОБА_1 .У зв`язку з чим, вважає, що прийняте Головним управлінням ДМС в Одеській області оскаржуване рішення про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 , яке затверджено начальником ГУ ДМС України в Одеській області від 18.08.2023 року не відповідає нормам Закону, а також усталеній практиці Верховного Суду, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача.3 огляду на те, що чинним законодавством наведено вичерпний перелікпідстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, вважаємо що дії відповідача спричиняють триваюче правопорушення основоположних прав та свобод особі без громадянства ОСОБА_1 .

До Одеського окружного адміністративного суду 25.12.2023 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області Білоконь Н.О. надійшов відзив, згідно якого просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі. (а.с. 31-106)

В обґрунтування відзиву зазначено, що співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 23.02.2023 виявлено та доставлено до підрозділу ГУ ДМС в Одеській області за адресою: за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, особу, який назвався громадянином Грузії на установчі дані Берулавою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні. Під час виявлення ОСОБА_1 , у останнього відсутні паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України - відсутні.Відомості про перебування на території України на законних підставах у ОСОБА_1 відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача нормЗакону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відомостей за інформацією з Інтегрованої міжвідомчої інформаційної - телекомунікаційної системи щодо контролю осіб транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі - система Аркан) про перетин кордону України Берулавою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.Відповідно до перевірки по електронним базам даних ДМС України(ЄІАС УМП та міжвідомча інформаційно-телекомунікаційна система «Аркан-ДМС») будь-які відомості стосовно відповідача не виявлені, тобто, за обліками електронних баз даних ДМС України, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідками натимчасове та постійне проживання в Україні не значиться, паспортом громадянина України не документований. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. На момент виявлення паспортний документ у відповідача був відсутній.Співробітниками відділу міграційного контролю Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області 23.02.2023 року затримано ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії та номеру МОД 000206.На підставі рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».Під час здійснення ідентифікації ОСОБА_1 , Головним управлінням ДМС в Одеській області встановлено, що відповідно до висновку від 15.12.2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано дозвіл на імміграцію в Україні. Відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_1 є особою без громадянства.Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області не мав можливості встановити країну громадянської належності позивача та зазначив в адміністративному позові ОСОБА_1 як особу без громадянства.Таким чином, станом на 23.02.2023 рокуособа без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 по справі № 522/3864/22 задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Затримано ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців по 23.08.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.Також, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 13.03.2023 року по справі № 522/3865/23 задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про примусове видворення за межі території України. Примусово видворено з України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 522/3865/23 апеляційну скаргу адвоката Байла Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 скасовано. Ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України - відмовлено.Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2023 касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 522/3865/23 повернуто особі, яка її подала.Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 22.08.2023 по справі № 522/16118/23 частково задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Продовжено строк затримання на три місяці по 22.11.2023 особи без громадянства ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та відповідач особа без громадянства ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подали апеляційні скарги.Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 по справі № 522/16118/23 апеляційні скарги ГУ ДМС в Одеській області та ОСОБА_1 залишені без задоволення.Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області 18.08.2023 прийнято рішення про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке затверджено начальником ГУ ДМС в Одеській області 18.08.2023.Враховуючи те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України в силу вимоги ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення до нього не застосовувалося.ГУ ДМС в Одеській області вважає за необхідне зазначити про наявність факту порушення особою без громадянства ОСОБА_1 законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконного перебування його на території України. відсутність документів, які б надавали право на перетин кордону для виїзду з території України, а також небажання залишати територію України. Правом звернутися в установленому законом порядку із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідач не скористався. Докази про те, що в країні походження відповідач піддавався переслідуванням за політичні чи релігійні переконання, расові або етнічні ознаки матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, рішення про примусове видворення з України від 18.08.2023 стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте з урахуванням всіх обставин, що мають значення та відповідно до вимог діючого законодавства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 року справу за підсудністю передано на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси.

26.02.2024 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 27.02.2024 року матеріали справи були повернуті до Одеського окружного адміністративного суду для належного оформлення.

05.04.2024 року листом №420/33421/23/36001/24 Одеський окружний адміністративний суд повернув матеріали адміністративної справи, усунувши недоліки, зазначені в вищевказаній ухвалі.

11.04.2024 року справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси.

Матеріали справи суддя отримала 12.04.2024 року.

Ухвалою суду від 12.04.2024 року провадження за вказаним позовом відкрито та справу призначено до розгляду на 22.04.2024 року.

У судове засідання 22.04.2024 року з`явився представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р., позивач був повідомлений належним, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 29.04.2024 року.

У судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р.

Позивач просив відкласти розгляду справи у зв`язку уз неявкою його представника. Відповідач не заперечував. Розгляд справи відкладено на 16.05.2024 року.

До суду 16.05.2024 року через електронну пошту від представника позивача-адвоката Байло Євгена Сергійовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке підписане за допомогою електронного цифрового підпису.

У судове засідання 16.05.2024 року з`явилися позивач ОСОБА_1 та представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р.

ОСОБА_1 пояснив, що не потребує перекладача, однак просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неякою свого представника.

Представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р. зазначив, що враховуючи відмову позивача слухати справу за відсутності його представника, не заперечує проти відкладення розгляду справи. Крім того зазначив, що справа вже два рази відкладалась.

Ухвалою суд від 16.05.2024 року клопотання представника ОСОБА_1 -адвоката Байло Є.С. про відкладення розгляду справи повернуто без розгляду.

Розгляд справи відкладено на 04.06.2024 року.

У судове засідання 04.06.2024 року з`явилися ОСОБА_1 , його представник- адвокат Моїсєєв Д.А. та представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Моїсєєв Д.А. просив позов задовольнити та пояснив, що рішенням ГУ ДМС України в Одеській області про примусове видворення від 18.08.2023 року було прийнято з порушенням нор процедури, оскільки відповідачем спочатку не було прийнято рішення про примусове повернення відносно позивача згідно норм статті 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Представник ГУ ДМС України в Одеській області-Саркісян А.Р. просив у позові відмовити та зазначив, що наразі згідно чинного законодавство є необов`язковим прийняття рішення про примусове повернення у ситуаціях, подібних даних.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються,суд прийшов до наступних висновків.

Предметом позовної вимоги є визнання протиправним та скасування рішення, згідно якого просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 18.08.2023 року про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого начальником ГУ ДМС України в Одеській області Оленою Погребняк.

Підставою позову позивач вказує на порушення процедури прийняття відповідачемГУ ДМС України в Одеській області рішення про примусове видворення згідно ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що 18.08.2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке затверджено начальником ГУ ДМС в Одеській області 18.08.2023 року.

В рішенні ГУ ДМС України в Одеській області від 18.08.2023 року про примусове видворення України з України особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що під час здійснення перевірки щодо законності перебування в Україні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України-відсутні. Крім того відповідно до висновку від 15.12.2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну. відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою без громадянства.

З матеріалів справи встановлено, що співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 23.02.2023 виявлено та доставлено до підрозділу ГУ ДМС в Одеській області за адресою: за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, особу, який назвався громадянином Грузії на установчі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні.

Під час виявлення ОСОБА_1 , у останнього відсутні паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України - відсутні. Зазначене також позивач підтвердив і в судовому засіданні.

Під час здійснення ідентифікації ОСОБА_1 , Головним управлінням ДМС в Одеській області встановлено, що відповідно до висновку від 15.12.2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано дозвіл на імміграцію в Україні. Вказане рішення позивачем не оскаржувалось.

Відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_1 є особою без громадянства.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 року по справі № 522/3864/23задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Затримано ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців по 23.08.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Також, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 13.03.2023 року по справі № 522/3865/23 задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) про примусове видворення за межі території України. Примусово видворено з України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, судом по справі № 522/3864/23 встановлено, що«Відповідач ОСОБА_1 російською мовою зазначив, що за своє життя отримував як мешканець республіки Грузія у складі СРСР паспорт громадянина СРСР. По даному паспорту громадянина СРСР він в`їхав до України у 1994 році і знаходився в Україні. Був документований довідкою видом на проживання, але був засуджений та відбував покарання в періоди з 1998 по 2006 роки, з 2008 по 2009 роки, та 2010 по 2015 роки. Крім того, вказав, що в проміжках між відбуванням покарання також був обмежений у волі та знаходився у СІЗО. Посилається на це, як на поважну причину чому тільки у 2017 році дізнався у міграційній службі, що ще в 2008 році відповідним рішенням було скасовано його право на вид на проживання. Дізнався він про це у 2017 році та за наслідком чого не зміг оформити себе як батька двох дітей які народились в Україні. Вказав що не одружений офіційно. В Україні у м. Одесі проживають його рідні мати та сестра які вже отримали громадянство України, але суд враховує, що доказів з цього приводу до справи не надано. Також вказує, що з 2017 року звернувся до міграційної служби з заявою та потім неодноразово подавав документи щодо повторного оформлення виду на проживання, однак суд також враховує, що доказів до справи з цього приводу не надано»

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2023 по справі № 522/3865/23 апеляційну скаргу адвоката Байла Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 скасовано. Ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2023 касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 522/3865/23 повернуто особі, яка її подала.

Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 22.08.2023 року по справі № 522/16118/23 частково задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Продовжено строк затримання на три місяці по 22.11.2023 року особи без громадянства ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

При цьому, судом по справі № 522/16118/23 встановлено, що«Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-5693/51.3-23 від 17.05.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердження або спростування громадянства, а у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Також, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-7597/51.2-23 від 03.07.2023 звернулось до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо перевірки обставин та документів, що стали підставою для оформлення посвідчення водія серії НОМЕР_1 , у разі виявлення факту неправдивих відомостей, що стали підставою для оформлення та водійського посвідчення скасувати такий документ, що надає право на спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

До Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вх. № 8138/1/5101-23 від 21.07.2023 надійшов лист з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області щодо підтвердження факту скасування посвідчення водія.

За результатами перевірки встановлено, що для отримання даного посвідчення водія серед визначених документів ОСОБА_1 дійсно надав посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 від 15.05.2007.

Враховуючи вимоги п. 35 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 за № 340, та згідно висновку РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області від 02.03.2023 № 31/15-1521 посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , анульовано.

Повторно, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-9172/51.2-23 від 04.08.2023 звернулось до Консула Грузії в м. Одесі із запитом щодо надання допомоги в забезпеченні ідентифікації особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Грузії, та у разі підтвердження документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.

Крім того, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за від 15.08.2023 та 18.08.2023 року звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листами про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 за вих. № 12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії № 28 від 21.03.2003 «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час ОСОБА_1 не являється громадянином Грузії.

Враховуючи викладене, ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м. Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.»

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2023 по справі № 522/16118/23 апеляційні скарги ГУ ДМС в Одеській області та ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 23.11.2023 року по справі № 522/22312/23 частково задоволені позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Продовжено строк затримання на 3 (три) місяці до 22.02.2024 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

При цьому, судом по справі № 522/22312/23 встановлено, що«…відділ міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області за вих. № 5100.5.7/23781/51.1-23 від 02.11.2023 звернулось до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області щодо документування та отримування статусу біженця або додаткового захисту в Україні, особою без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До відділу міграційного контролю 03.11.2023 з управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області за вих. № 5100.5.1/23830-23 надійшла письмова відповідь про те, що особа без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з письмовим клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався, на обліку не перебуває.

В подальшому, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області за вих. № 5100.5.7-13453/51.1-23 від 08.11.2023 знову звернулось до Консула Грузії в м. Одесі з листом про те, що згідно довідки Посольства Грузії в Україні від 21.03.2006 за вих. № 12/172-04, встановлено, що на підставі Указу Президента Грузії № 28 від 21.03.2003 «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час ОСОБА_1 не являється громадянином Грузії, а відтак ГУ ДМС в Одеській області звернулось до Консульства Грузії в м. Одесі з проханням щодо забезпечення ідентифікації ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання інформації щодо документування та отримання ним статусу особи без громадянства на території Грузії, у разі підтвердження - документувати свідоцтвом на повернення до Грузії, без плати консульського збору.»

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі № 522/22312/23 апеляційні скарги ГУ ДМС в Одеській області та ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Згідно довідки про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ від 20.03.2024 року № 17-24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував з 24.02.2023 року до 23.03.2024 року у Державній установі «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, ДМС» (а.с. 138)

Також 18.08.2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення про примусове видворення з України особи без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке затверджено начальником ГУ ДМС в Одеській області 18.08.2023 року.

В рішенні ГУ ДМС України в Одеській області від 18.08.2023 року про примусове видворення України з України особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено, що під час здійснення перевірки щодо законності перебування в Україні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що паспортні документи країни громадянської належності (Грузія), у тому числі для виїзду за кордон, або інші документи, що посвідчують особу чи встановлюють правовий статус на території України-відсутні. Крім того відповідно до висновку від 15.12.2008 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну. відповідно до зазначеного висновку вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою без громадянства.

Таким чином суд зауважує, що на підставі Указу Президента Грузії № 28 від 21.03.2003 «Про громадянство Грузії», прохання ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства Грузії - задоволено та на теперішній час ОСОБА_1 не являється громадянином Грузії.

Такі ж обставини прибуття позивача на територію України були встановленні в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 розділу III Закону України від 22.09.2011 року N 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі Закон N 3773-VI), нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…".

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону). (редакція станом на дату розгляду справи)

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть прийматирішення пропримусове видворенняз України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Як вбачається зі змісту спірного рішення відповідача від 18.08.2023 року про примусове видворення з України, підставою для його прийняття слугувало незаконність перебування на території Українипозивача та відсутність у нього документу на проживання в Україні.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі та наданих сторонами пояснень вбачається, що відповідач є особою без громадянства, який не має паспорту та законних підстав для перебування в Україні, а також порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

При цьому, як вбачається з вищевикладених положень законодавства, позивач- ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою без громадянства та не має документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

Таким чином Головне управління державної міграційної служби України у Одеській області, як суб`єкт владних повноважень, не порушено норми чинного законодавства щодо не прийняття рішення про примусове повернення, а саме ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", оскільки ч. 8 даної статті передбачено, що примусове повернення не застосовуєтьсядо осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

Тобто у діях відповідача відсутнє порушення матеріального права.

У пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Водночас, оскільки на суд покладено обов`язок здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Законів України "Про судоустрій і статус суддів" у редакціях від 07 липня 2010 року та 02 червня 2016 року), зазначений обов`язок суду полягає в закладенні у свої мотиви відповідної аргументації з дотриманням принципів верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Головне управління державної міграційної служби України у Одеській області, як на суб`єкта владних повноважень вчинило дій на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування рішення- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Домусчі