Справа № 908/1324/21 (908/1081/22)
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 червня 2024 року (об 12 год. 55 хв.)Справа № 908/1324/21 (908/1081/22) ЗП/280/2/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Власюк В.І.,

представника позивача Рибалка О.В., Мельник Н.В.

представника відповідача Воєводіної С.В.

свідка Решетнікової В.А.

розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (69093, м. Запоріжжя, вул. Гладкова, 2, ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариства "Запорізький кабельний завод" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022 та №4 від 18.01.2022, прийнятих на підставі акту перевірки податкового органу №11942/08-01-07-04/05755625 від 08.12.2021, в якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022 №4, №4, №4;

судові витрати присудити на користь Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що акт перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625, складений за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2021 з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства та іншого законодавства, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення18.01.2022 № 4, № 4, № 4, не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентами за період, що підлягав перевірці. Висновки в акті стосовно порушень позивача зроблені з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного та бухгалтерського обліку. В акті перевірки не доведені факти несумісного предмету правочину з напрямом діяльності ПрАТ "ЗКЗ". Доказів того, що у спірних правовідносинах позивача та його контрагентів був інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов`язань за спірними правочинами, вчинені правочини об`єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, ДПС не навела. Також, позивач не згоден з висновками перевіряючих щодо завищення суми від`ємного значення фінансового результату до оподаткування. Прострочена заборгованість (у відносинах з АТ "Чернігівобленерго"), на думку позивача, не може розглядатись як довгострокова, тому що період її погашення вже настав. Таким чином, якщо борг первісно був коротшим за рік, то будь-яке прострочення не робить його довгостроковим. Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022 № 4, № 4, № 4 позивач звернувся з даним позовом до суду та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (вих.№ 22192/6/08-01-20-02-06 від 03.08.2022) та додаткові пояснення (вих. 24006/6/08-01-20-02-06 від 31.08.2022), згідно з якими він не погоджується з позовними вимогами. Зазначає, що документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ "ЗКЗ" проведена на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 статті 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75, п.п.78.1.7 п.78.1 статті 78, пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, п.2 ч.1 статті 13 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ та у зв`язку із отриманням відомостей від Державного реєстратора про порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.11.2021 № 3245-п. Висновки, викладені в акті, складеному за результатами перевірки, відповідають приписам Податкового кодексу України. Скарга ПрАТ "ЗКЗ" на податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022 №4, №4, №4 Державною податковою службою України залишена без задоволення, податкові-повідомлення-рішення - без змін. За твердженням відповідача в порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 1, статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", ПрАТ "ЗКЗ" не відображено у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218,415 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування по взаємовідносинах з АТ "Чернігівобленерго", ТОВ "Грифон-Транс" та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" на загальну суму 218,415 грн., у т.ч. за відповідні податкові періоди - за 2020 рік (без врахування трьох кварталів) у розмірі 218,415 грн. Податковий орган вважає, що ТОВ "Грифон-Транс" та "Партнер-Груп ЛТД" фактично послуги для ПрАТ "ЗКЗ" не здійснювали, а оформлювались лише документи з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету. Також, відповідач вважає, що на порушення п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135, п.44.1, п.44.2 ст. 44 ПК України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", П(с)БО 16 "Витрати" ПрАТ "ЗКЗ" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності по взаємовідносинах з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" на загальну суму - 213,000 грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2019 року на суму 96,250 грн., 1 квартал 2020 року на суму 55,500 грн. та 1 півріччя 2020 року, 3 квартали 2020 року на суму - 116750,0 грн. та в порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.7, п.201.10 ст. 201 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму 26,850 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2019 року - 10450 грн., листопад 2019 року - 6483 грн., грудень 2019 року - 2317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7383 грн. Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2022 у даній справі у позові відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.11.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" задоволено частково, рішення Господарського суду Запорізької області від 27.12.2022 у справі №908/1324/21 (908/1081/22) скасовано, провадження у справі № 908/1324/21(908/1081/22) за позовом приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022 закрито.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2023 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, справу № 908/1324/21 (908/1081/22) направлено для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

Матеріали справи № 908/1324/21 (908/1081/22) надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду 17.01.2024.

Автоматизованою системою документообігу суду 17.01.2024 справа передана на розгляд судді Артоуз О.О.

Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято адміністративну справу № 908/1324/21 (908/1081/22) (ЗП/280/2/24) до провадження, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

30 січня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний суд» надійшов відзив Головного управління ДПС у Запорізькій області на позовну заяву. Зміст поданого відповідачем відзиву є аналогічним раніше поданому відзиву та додатковим поясненням. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 06.03.2024 задоволено клопотання представника Головного управління ДІІС у Запорізькій області про розгляд адміністративної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 12.03.2024 об 11:30 год.

Протокольною ухвалою суду від 12.03.2024 відкладено судове засідання у справі на 19.03.2024 о 12:30 год.

18 березня 2024 року відповідачем до суду надано додаткові докази у справі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2024 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.04.2024 об 11:00 год.

На виконання ухвали суду 19.03.2024 позивачем надано до суду копію журналу тимчасових перепусток та акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 16.04.2024 відкладено судове засідання у справі на 14.05.2024 об 11:00 год.

Представником відповідача 02.05.2024 надано суду клопотання, яке містить додаткові пояснення з приводу предмету спору. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем під час проведення перевірки не було надано документів,передбачених вищевказаним договором, на підтвердження того, що ТОВ "Грифон-Транс" залучено до перевезення вантажу ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "С.К.Транслогістик". Також, відповідач вказує на те, що Господарським судом Запорізької області, в своєму рішенні від 27.09.2022 (яке набрало законної сили) зазначено, що актом перевірки було встановлено фактичне нездійснення ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" будівельних робіт на користь ПрАТ "ЗКЗ" у червні 2020 року з огляду та таке: «…. Згідно з журналом видачі перепусток та входу/виходу на територію заводу встановлено перебування робітників, які могли виконувати будівельні роботи у лютому-березні 2020 року, але вони не є працівниками ТОВ "Партнер-Груп ЛТД". У червні 2020 року працівники ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" на територію заводу згідно з вище наведеними журналами не проходили. Господарським судом Запорізької області, при розгляді іншої справи №908/1324/21 (908/3216/21), також було досліджено взаємовідносини між ТОВ "Грифон-Транс" та ПАТ «Запорізький кабельний завод» за березень 2020 року, а також досліджено товарно-транспортні накладні та встановлено порушення вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 20.02.98 за N 128/2568, оскільки в ній недостовірно вказана інформація про вантажоодержувача та пункт розвантаження. Крім того, Господарським судом Запорізької області, при розгляді іншої справи №908/1324/21 (908/3216/21), було досліджено взаємовідносини між ПАТ «Запорізький кабельний завод» та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" за червень 2020 року та підтверджено завищення податкового кредиту ПАТ «Запорізький кабельний завод».

09 травня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача. Позивачем надано суду розрахунок сум штрафних санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Також позивачем пояснено, що роботи з ремонту санвузла жіночих побутових приміщень АПК ЦКПП, інв. № 8, виконувалися ТОВ «Партнер-Груп ЛТД» у лютому - березні місяці 2020 року, про що свідчать дані журналу обліку відвідувачів ПрАТ «ЗКЗ» (розпочатий 17.12.2018 - закінчений 17.06.2020) за цей період часу, в якому зафіксовано прохід на територію заводу працівників ТОВ «Партнер-Груп ЛТД». Фактично виконану роботу з ремонту санвузла жіночих побутових приміщень було прийнято у червні 2020 року, що підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року (Форма КБ-2в), Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року (Форма КБ-3). З метою отримання додаткових доказів виконання робіт за договором підряду № GI001169 від 11.11.2019, ПрАТ «ЗКЗ» звернулося до ТОВ «Партнер-Груп ЛТД» листом № 3/01-82 від 24.04.2024 з проханням надати інформацію щодо виконання робіт, та необхідних закупівель при ремонті санвузла жіночих побутових приміщень, що були проведені у 2020 році. Позивач вважає, що надані ТОВ «Партнер-Груп ЛТД» первинні документи є додатковим доказом фактичного виконання робіт ТОВ «Партнер-Груп ЛТД» по ремонту санвузла жіночих побутових приміщень АПК ЦКПП (інв. № 8) ПрАТ «ЗКЗ», згідно умов Додатку № 2 від 11.11.2019 до договору підряду № GI001169 від 11.11.2019.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2024 закінчено підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду по суті на 04.06.2024 об 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 04.06.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у заявах по суті справи та додаткових поясненнях. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.06.2024 проти задоволення позову заперечувала, із підстав викладених у заявах по суті справи, матеріалах перевірки та додаткових пояснень. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач Приватне акціонерне товариство "Запорізький кабельний завод" () (далі - ПрАТ «Запорізький кабельний завод») зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14.11.1994.

Судовим рішенням від 31.05.2021 № 908/1324/21 порушено провадження у справі про банкрутство юридичної особи.

Місцезнаходження юридичної особи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Україна, 69093, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Гладкова, буд. 2.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 27.32 Виробництво інших видів електронних і електричних проводів і кабелів (основний); 24.45 Виробництво інших кольорових металів; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом.

В період з 11.11.2021 по 01.12.2021 включно та з продовженням терміну на 5 днів, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 статті 20, пп.75.1.2 п.75.1 статті 75, п.п.78.1.7 п.78.1 статті 78 Податкового Кодексу України, пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, п.2 ч.1 статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ та у зв`язку з отриманням відомостей від Державного реєстратора про порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.11.2021 № 3245-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2021.

За результатами проведеної перевірки ПрАТ "Запорізький кабельний завод" складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства від 08.12.2021 № 11942/08-01-07-04/05755625 (далі-Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки перевіркою встановлено порушення:

п. 44.1 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» завищено від`ємне значення: фінансового результату до оподаткування на загальну суму 431 415 грн, у тому числі по періодах: 4 квартал 2019 рік - 96 250,0 грн.; 1 квартал 2020 року - 55 500,0 грн., півріччя 2020 року - 116 750,0 грн., 3 квартали 2020 року - 116 750,0 грн.; 2020 рік - 335 165,0" грн.;

п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п. 198.3 ст.198, п.199.1 ст.199, п.200.1. п.200.4 ст.200, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями), що призвело до: завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за жовтень 2019 року 1 суму 10450 грн. та занижено податок на додану вартість за листопад 2019 року - 16933 грн.; за грудень 2019 року - 2317 грн., за січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7383 грн;

пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами і доповненнями) ПрАТ «ЗКЗ» за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 не своєчасно перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у сумі 51 442,30 грн., у т.ч: за лютий 2020 року - 6 051,10 грн.; за червень 2020 року - 22 995,96 грн.; за липень 2020 року - 2 680,19 грн.; за серпень 2020 року - 6 460,56 грн.; за вересень 2020 року - 4 208,31 грн.; за жовтень 2020 року - 693,04 грн.; за січень 2021 року - 8 133,22 грн.; за лютий 2021 року - 219, 92 грн.;

пункт 1 частини 2 статті 6; частини 5 статті 8, частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2664-VІ від 08.07.2010 (зі змінами та доповненнями);

п.п. 266.2.1 п.266.2, п.п. 266.3.3 п.266.3, ст.266 ПКУ, в частині неправомірного не нарахування та не сплати ПрАТ "ЗКЗ" податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме не нарахування податку на нерухоме майно, яке здається в оренду, що призвело до заниження його у 2020 році на загальну суму 891,26 грн.

Не погодившись з висновками акта позивачем надані заперечення від 23.12.2021 №3/01-298 без надання додаткових документів.

Рішення Комісії оформлене протоколом від 06.01.2022 №23 /08-01-07-04 та складено висновок від 11.01.2022 за № 3/08-01-07-04. Так, Комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків Головного управління ДПС у Запорізькій області заперечення ПрАТ "Запорізький кабельний завод" на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625 залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

На підставі акту перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625 та висновку Комісії з питань розгляду заперечень від 11.01.2022 №3/08-01-07-04 ГУ ДПС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022, відносно яких заявлені позовні вимоги:

№ , яким зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток у розмірі 431 415 грн.,

№ , яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 10 450 грн.,

№ , яким визначено до сплати податок на додану вартість 26 850 грн. та фінансові санкції за заниження податку 6 712,50 грн., а всього на суму 33 562,50 грн.

Позивач подав скаргу на податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акту перевірки до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги 30.06.2022 №6348/6/99-00-06-01-02-06 скаргу залишено без задоволення, а зазначені податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач не згоден з висновками податкового органу, викладеним в Акті перевірки, та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Щодо податку на додану вартість дії контролюючих органів спрямовані на запобігання необґрунтованому заниженню сум податкових зобов`язань з цього податку, безпідставному одержанню сум бюджетного відшкодування з ПДВ, тобто прийняття передбачених законом заходів до суб`єктів господарювання, які намагаються штучно створювати у податковому обліку з податку на додану вартість від`ємні різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом з метою безпідставного одержання коштів з державного бюджету або створювати такі умови для вигодонабувача, виконуючи посередницьку функцію між ним та вигодоформуючим суб`єктом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

В ході проведення перевірки було встановлено, що 17.12.2019 між ПрАТ "Запорізький кабельний завод" (сторона 2) та АТ "Чернігівобленерго" (сторона 1) був укладений договір № 1547 поворотної фінансової допомоги.

Предметом зазначеного договору є надання грошових коштів (в подальшому - фінансова допомога) у розмірі - 5 000 000 грн. (п`ять мільйонів гривень). Строк повернення фінансової допомоги - до 18.12.2019 включно. Пунктом 5 договору зазначено, що Сторона-2 зобов`язана повернути суму фінансової допомоги не пізніше останнього дня строку, встановленого в п.4.1 Договору, а саме - до 18.12.2019 включно. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Стороною - 2 своїх зобов`язань.

Як встановлено судом з матеріалів справи, отримана фінансова допомога за договором від 17.12.2019 № 1547 не була погашена ані в зазначені договором терміни, ані протягом 365 календарних днів з дня отримання, тому зазначений договір відповідно до Міжнародних стандартах фінансової звітності вважається непоточним зобов`язанням (довгостроковим зобов`язанням), та по якому необхідно здійснити перенесення фінансового зобов`язання станом на 31.12.2020 з поточного (короткострокового) на непоточне (довгострокове) зобов`язання.

В акті перевірки податковий орган зазначає, що виходячи з положень МСБО, МСФЗ, статті 12-1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами та доповненнями), наказу від 04.01.2016 № 1 "Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства", згідно з яким ПрАТ "ЗКЗ" здійснює ведення бухгалтерського обліку, складення та подання фінансової звітності з застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності, у зв`язку з чим зобов`язане визначити непоточне зобов`язання (довгострокове зобов`язання) у розмірі 5 000 000 грн., справедливу (майбутню) вартість свого зобов`язання, а суму дисконту (різниця між майбутньою та теперішньою вартістю зобов`язання) включити до доходу.

Оцінка справедливої (майбутньої) вартості непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання) фінансове зобов`язане зводиться до формули:

PV = FV / (1 + i) ^n,

де,

FV - майбутня вартість (5 000 000,00 грн.);

PV - теперішня вартість;

I - ефективна ставка дисконтування(визначена за обліковою ставкою НБУ станом на 31.12.2016;

n - строк (число періодів) (3- календарних кварталів).

Розрахунок фінансового зобов`язання у бухгалтерському обліку:

PV= 5 000 000/(1+0,06/4)^3

Справедлива вартість непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання) (PV) дорівнює 4 781 585 грн.

Таким чином, на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 1, статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", ПрАТ "ЗКЗ" не відображено у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218 415,00 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 218 415 грн., за податковий період - за 2020 рік (без врахування трьох кварталів).

Судом проаналізовані приписи п.44.1, п.44.2 статті 44, пп.134.1.1 п.134.1 статті 134 ПК України, статей 1, 4, 12-1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV), Міжнародних стандартів фінансової звітності, Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Зокрема, частиною 1 статті 12-1 Закону № 996-XIV передбачено, що для складання фінансової звітності застосовуються міжнародні стандарти, які викладені державною мовою та офіційно оприлюднені на веб-сторінці центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.

Згідно з параграфом 60 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 (далі - МСБО 1) суб`єкт господарювання подає поточні та непоточні активи і поточні та непоточні зобов`язання як окремі класифікації у своєму звіті про фінансовий стан відповідно до параграфів 66-76, за винятком випадків, коли подання, що базується на ліквідності, надає інформацію, що є обґрунтованою та більш доречною. У разі такого винятку, суб`єкт господарювання подає всі активи та зобов`язання у порядку їхньої ліквідності.

Відповідно до параграфа 61 МСБО 1 незалежно від прийнятого методу подання, суб`єкт господарювання розкриває суму, що очікується до відшкодування або погашення через більш ніж дванадцять місяців, для кожного рядка активів та зобов`язань, яка об`єднує суми, що очікуються до відшкодування або погашення протягом: а) не більше дванадцяти місяців після звітного періоду та б) через більш ніж дванадцять місяців після звітного періоду.

У параграфі 5.1.1 п.5 розділу 5 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 (далі - МСФЗ 9) зазначено, що під час первісного визнання фінансового активу або фінансового зобов`язання суб`єкт господарювання оцінює їх за їхньою справедливою вартістю (див. параграфи 5.4.1-5.4.3 та Б5.4.1-Б5.4.17) плюс або мінус, у випадку фінансового активу або фінансового зобов`язання, що оцінюється не за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку, витрати на операцію, які прямо відносяться до придбання або випуску фінансового активу чи фінансового зобов`язання.

Згідно з параграфом Б5.1.1 п. 5 розділу 5 МСФЗ 9 справедливою вартістю фінансового інструмента при первісному визнанні є, як правило, ціна операції (тобто справедлива вартість наданої або отриманої компенсації, див. також параграф Б5.4.8).

Проте, якщо частина компенсації надана або отримана не за фінансовий інструмент, а за щось інше, то справедливу вартість фінансового інструмента оцінюють, застосовуючи відповідний метод оцінювання (див. параграфи Б5.4.6 - Б5.4.12). Наприклад, справедливу вартість довгострокової позики або дебіторської заборгованості, за якими не нараховуються відсотки, можна оцінити як теперішню вартість усіх майбутніх надходжень грошових коштів, дисконтованих із застосуванням переважної ринкової ставки (переважних ринкових ставок) відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими ознаками) з подібним показником кредитного рейтингу. Будь-яка позичена додаткова сума є витратами або зменшенням доходу, якщо вона не відповідає критеріям для визнання як деякий інший тип активу.

Як зазначено у параграфі 11 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 32 (далі - МСБО 32), фінансовий інструмент - це будь-який контракт, який приводить до виникнення фінансового активу у одного суб`єкта господарювання та фінансового зобов`язання або інструмента капіталу у іншого суб`єкта господарювання. Фінансовий актив - це будь-який актив, що є: а) грошовими коштами; б) інструментом власного капіталу іншого суб`єкта господарювання; в) контрактним правом: i) отримувати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого суб`єкта господарювання, або ii) обмінювати фінансові інструменти з іншим суб`єктом господарювання за умов, які є потенційно сприятливими, або г) контрактом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися власними інструментами капіталу суб`єкта господарювання та який є: i) непохідним інструментом, за який суб`єкт господарювання зобов`язаний або може бути зобов`язаний отримати змінну кількість власних інструментів капіталу, або ii) похідним інструментом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися іншим чином, ніж обміном фіксованої суми грошових коштів або іншого фінансового активу на фіксовану кількість власних інструментів капіталу. З цією метою до інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання не включають: фінансові інструменти з правом дострокового погашення, класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16А та 16Б; інструменти, які створюють для суб`єкта господарювання зобов`язання надати іншій стороні пропорційну частку чистих активів суб`єкта господарювання тільки при ліквідації і класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16В та16Г,або інструменти, що є контрактами на майбутнє отримання або надання інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання.

Фінансове зобов`язання - це будь-яке зобов`язання, що є: а) контрактним зобов`язанням: i) надавати грошові кошти або інший фінансовий актив іншому суб`єктові господарювання, або ii) обмінюватися фінансовими активами або фінансовими зобов`язаннями з іншим суб`єктом господарювання за умов, які є потенційно несприятливими для суб`єкта господарювання, або б) контрактом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися власними інструментами капіталу суб`єкта господарювання та який є i) непохідним інструментом, за яким суб`єкт господарювання зобов`язаний або може бути зобов`язаний надавати змінну кількість власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання, або i) похідним інструментом, розрахунки за яким здійснюватимуся або можуть здійснюватися іншим чином, ніж обмін фіксованої суми грошових коштів або іншого фінансового активу на фіксовану кількість власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання. З цією метою права, опціони або варанти на придбання фіксованої кількості власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання за фіксовану суму будь-якої валюти є інструментами власного капіталу, якщо суб`єкт господарювання пропонує такі права, опціони або варіанти пропорційно для всіх його існуючих власників того ж класу, що і його власні непохідні інструменти власного капіталу.

Крім того, з цією метою до інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання не включають фінансові інструменти з правом дострокового погашення, класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16А та 16Б; інструменти, які створюють для суб`єкта господарювання зобов`язання надати іншій стороні пропорційну частку чистих активів суб`єкта господарювання тільки при ліквідації і які класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16В та 16Г, або інструменти, які самі є контрактами на майбутнє отримання або надання інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання.

Як виняток, інструмент, який відповідає визначенню фінансового зобов`язання, класифікується як інструмент власного капіталу, якщо він має всі три ознаки і задовольняє умовам, визначеним у параграфах 16А та 16Б або в параграфах 16В та 16Г.

Інструмент капіталу - це будь-який контракт, який засвідчує залишкову частку в активах суб`єкта господарювання після вирахування всіх його зобов`язань. Справедлива вартість - це сума, за якою можна обміняти актив або погасити зобов`язання в операції між обізнаними, зацікавленими сторонами на звичайних умовах. Інструмент з правом дострокового погашення - це фінансовий інструмент, який надає його утримувачеві право повернути цей інструмент емітентові за грошові кошти або інший фінансовий актив, або який автоматично повертається емітентові в разі виникнення невизначеної майбутньої події або у випадку смерті утримувача інструмента або його виходу на пенсію.

З огляду на викладене, суд погоджується з викладеним в Акті перевірки №11942/08-01-07-04/05755625 від 08.12.2021, висновками щодо порушення вимог п.44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, статей 1 і 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", - ПрАТ "Запорізький кабельний завод" не відобразило у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218 415 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування по взаємовідносинах з АТ "Чернігівобленерго" на загальну суму 218 415 грн., у т.ч. за відповідні податкові періоди: за 2020 рік (без врахування трьох кварталів) у розмірі 218 415 грн.

Щодо правовідносин ПрАТ "Запорізький кабельний завод" з контрагентами - ТОВ "Грифон-Транс" та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до п.п.14.1.36 п.14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 статті 14 ПК України "податковий кредит - сума, на яку платник має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду…".

Відповідно до п.п.14.1.231 п.14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Як зазначено у п.198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 статті 192 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

- дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 розділу І цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього розділу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Перевіркою відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2) встановлено відхилення таких показників: завищення задекларованих ПрАТ "Запорізький кабельний завод" показників по рядку 2150 "Витрати на збут" на суму 151 750 грн. та рядку 2130 "Адміністративні витрати" за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 на загальну суму 61 250 грн., в результаті чого завищено від`ємне значення рядка 2295 "Фінансовий результат до оподаткування" на загальну суму 213 000 грн., в тому числі:

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "Грифон-Транс" за 4 квартал 2019 року на суму 96 250 грн.;

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "Грифон-Транс" за 1 квартал 2020 року на суму-55 500 грн.;

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" за 2 квартал 2020 року на суму 61 250 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Грифон-Транс" перевіркою встановлено, що ПрАТ "Запорізький кабельний завод" та ТОВ "Грифон-Транс" був укладений договір транспортного експедирування №DK001227 від 10.07.2017, згідно з яким Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта надати та організувати надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (вантажів), а Клієнт зобов`язується сплатити надані послуги. Розрахунки здійснювались у безготівковій формі. У бухгалтерському обліку зазначені операції відображені по рахунках:

Дт 6834100 Кт6312100;

Дт 9353100 Кт 6312100 151 750 грн.;

Дт 6412300Кт 6312100 30 350грн.;

Дт 631210 Кт 3110000 182 100 грн.

Так, згідно положень п. 2.2. договору транспортного експедирування від 10.07.2017 №DK001227 до транспортно-експедиційних послуг, наданих експедитором за даним договором належать: забезпечення оптимального транспортного обслуговування, а також організація перевезення вантажу (вантажів) різними видами транспорту по території України та інших держав; фрахт національних, іноземних суден, залучення інших транспортних засобів і забезпечення їх подачі в порти, на залізничні станції, склади, термінали чи інші об`єкти для своєчасної відправки вантажу; надання послуг, пов`язаних з прийняттям, накопиченням, сортуванням, складуванням, зберіганням і перевезенням вантажів; ведення обліку надходження і відправки вантажу з портів, залізничних станцій, складів, терміналів чи інших об`єктів; організація експертизи вантажів; організація охорони вантажів під час перевезення, перевантаження і зберігання; забезпечення, у разі потреби, оформлення товарно-транспортної документації і її розсилка за належністю; надання у встановлено порядку учасникам транспортно-експедиційної діяльності заявок на відправку вантажу і нарядів на відвантаження, страхування відповідальності експедитора (перевізника); забезпечення виконання комплексу заходів по відправленню вантажу, який надійшов у некондиційному стані, з браком, з пошкодженим, неналежним, нестандартним пакуванням чи пакуванням, яке не відповідає вимогам перевізника; страхування вантажу; забезпечення підготовки і додаткового облаштування транспортних засобів та вантажу у відповідності до вимог нормативно-правових актів, що регулюють діяльність відповідного виду транспорту, і вимогами клієнта; забезпечення оптимізації руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; здійснення розрахунків з портами, залізницею, іншими транспортними організаціями за перевезення, перевантаження, зберігання вантажу; оформлення документів і надання послуг у відповідності до митних, карантинних і санітарних вимог; надання підготовленого транспорту, який має додаткове обладнання у відповідності до вимог, передбачених законодавством; надання інших додаткових та допоміжних транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

Згідно з пунктом 3.1. договору транспортного експедирування від 10.07.2017 №DK001227 експедитор має право залучити до виконання договору інших осіб, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за порушення даного договору.

У разі залучення до виконання даного договору інших осіб експедитор зобов`язується надати замовнику засвідчену підписом керівника експедитора і печаткою останнього копію договору з такою особою, а також засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію , статуту та/або уставного договору, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і довідки про взяття на облік платника податків залученої особи (п. 3.2 Договору).

З наданих документів було встановлено, що перевізниками були:

- ТОВ "С.К. Транслогістик" (): акт від 19.03.2020 №СК-0000140, перевізник - ТОВ "С.К. Транслогістик" (), послуги з перевезення вантажів: м. Одеса - м.Запоріжжя, автомобіль ДАФ реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 ;

- ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ): акт від 25.03.2020 №0000018, перевізник - ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), транспортні послуги а/м ДАФ XF реєстраційний номер ВВ/АР7330ХО, маршрут м.Запоріжжя - Херсонська обл. Каховський р-н Завітне.

Проте, позивачем ані під час проведення перевірки ані під час розгляду справи не було надано документів, передбачених вищевказаним договором, на підтвердження того, що ТОВ "Грифон-Транс" залучено до перевезення вантажу ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "С.К. Транслогістик".

На момент здійснення операції місцезнаходження ТОВ "Грифон-Транс" - м. Київ, місцезнаходження перевізників - м. Запоріжжя. Маршрути перевезень вантажів за направленням руху автомобілів не пов`язані з місцезнаходження ТОВ "Грифон-Транс", тому неможливо підтвердити фактичну участь працівників ТОВ "Грифон-Транс" у автоперевезеннях. При цьому з акту виконаних робіт неможливо зробити висновок - в чому саме полягають експедиторські послуги. Аналізом задекларованих обсягів наданих послуг ТОВ "Грифон-Транс" у березні 2020 року встановлено, що послуги начебто здійснювались 29 контрагентам - покупцям у великих обсягах по трудовитратах за наявності лише 4 працівників, у тому числі директора. Тому можна зробити висновок про недостатність чисельності працівників ТОВ "Грифон-Транс" та відповідно неможливості фактичного здійснення задекларованих операцій.

Проведеним аналізом встановлено, що підприємство ТОВ "Грифон-Транс" виступає як посередник між підприємствами реального сектору економіки лише для документального оформлення господарської діяльності та отримання нелегальної економічної вигоди суб`єктами господарювання.

Виходячи з наведеного, ТОВ "Грифон-Транс" здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Зазначене свідчить про те, що задекларована господарська операція з придбання у ТОВ "Грифон-Транс" послуг у дійсності не відбулася. Рух активів від ТОВ "Грифон-Транс" до ПрАТ "Запорізький кабельний завод" в дійсності не відбувався.

ТОВ "Грифон-Транс" фактично послуги для ПрАТ "Запорізький кабельний завод" не здійснювало, а оформлювались лише документи, з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету.

З урахуванням вищезазначеного, встановлено не підтвердження факту здійснення ТОВ "Грифон-Транс" операцій з постачання вищевказаних послуг, так як такі послуги не надавались, а були оформлені (відображені) тільки на паперових носіях.

Суд погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, що ТОВ "Грифон-Транс" фактично послуги на адресу ПрАТ "Запорізький кабельний завод" не здійснювало, а оформлювались лише документи з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що призводить до ухилення від сплати податку до бюджету.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Партнер-Груп ЛТД".

Приватним акціонерним товариством "Запорізький кабельний завод" та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" був укладений договір підряду від 11.11.2019 №GI001169, за умовами якого Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом договору є будівельно-монтажні та ремонтні роботи на об`єктах нерухомості Замовника, за адресою: м.Запоріжжя вул. Гладкова, 2 з подальшою передачею результатів роботи Замовнику.

У відповідності до пунктів 4.1 4.3 договору підряду від 11.11.2019 № GI001169 замовник приймає виконану підрядником роботу по акту приймання-передачі, підписаному уповноваженими представниками сторін.

Акт приймання-передачі виконаної роботи підписується замовником протягом 3-х робочих днів з моменту фактичної здачі виконаної роботи і надання акту підрядником. У разі обґрунтованого не підписання акту приймання-передачі Замовником, ним складається належний документ з переліком необхідних доробок і терміну виконання. У разі відсутності заперечень по виконаній роботі, замовник зобов`язаний підписати акт приймання-передачі виконаної роботи та один примірник передати підряднику.

В разі утворення відходів в процесі виконання цього договору акт приймання-передачі виконаної роботи підписується тільки після підписання сторонами акту приймання-передачі відходів відповідно до п. 3.15.4 цього договору або після виконання підрядником п. 3.15.5, 3.16 цього договору.

Як встановлено податковим органом з інформації ЄРПН та проведеної перевірки встановлено, що взаємовідносини між ПрАТ "Запорізький кабельний завод" та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 здійснювалися лише у червні 2020 року.

Вказане позивачем не спростовується. Позивачем у додаткових поясненнях зазначено, що роботи з ремонту санвузла жіночих побутових приміщень АПК ЦКПП, інв. № 8, виконувалися ТОВ «Партнер-Груп ЛТД» у лютому - березні місяці 2020 року, про що свідчать дані журналу обліку відвідувачів ПрАТ «ЗКЗ» (розпочатий 17.12.2018 - закінчений 17.06.2020) за цей період часу (додається), в якому зафіксовано прохід на територію заводу працівників ТОВ «Партнер-Груп ЛТД». Фактично виконану роботу з ремонту санвузла жіночих побутових приміщень було прийнято у червні 2020 року, що підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року (Форма КБ-2в), Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року (Форма КБ-3).

Згідно з журналом тимчасових перепусток (сторонні) з 09.10.2018 по 08.04.2021, наданого до перевірки, встановлено, що два працівники ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" отримали тимчасові перепустки 03.02.2020 із строком дії - до 31.03.2020, згідно з журналом відвідування вони перебували на території ПрАТ "Запорізький кабельний завод" лише у період з 03.02.2020 по 23.03.2020. В червні 2020 року, коли повинні були здійснюватися роботи по ремонту приміщень, відсутні перебування будь-якими працівниками ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" на території ПрАТ "Запорізький кабельний завод".

Згідно з відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" за лютий, березень та червень 2020 року встановлено, що на підприємстві ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" відсутні працівники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які нібито здійснювали роботи на ПрАТ "Запорізький кабельний завод".

Також згідно з актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт, становлять - 485,99 люд./год., а згідно з журналом відвідування працівників - 234,32 люд./год., що на 251,67 люд./год. менше, ніж по акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт. Отже, обсяги робіт, а, відповідно, і вартість робіт завищені більше, ніж удвічі та не відповідають реальності (витрати на заробітну плату згідно з Актом №1 складають - 24515,98 грн.).

Враховуючи наведені обставини та умови договору підряду від 11.11.2019 № GI001169 суд доходить висновку про неспроможність наведених доводів позивача.

Також, в ході аналізу даних АІС "Податковий блок" та Єдиного реєстру податкових накладних податковим органом встановлено, що у ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" відсутнє придбання деяких товарів, що включені до вартості виконаних робіт.

Доказів на спростування наведених фактів позивачем суду не надано. З наданих позивачем копій видаткових накладних від 12.02.2020 № 377а, від 13.02.2020 № Рнк/NZ1-0001219, від 26.02.2020 № Рнк/NZ1-0001651, від 02.03.2020 № Рнк/NZ1-0001843, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.03.2020 № РН-046 не можливо встанови, що придбані на підставі них матеріали використані саме для виконання умов договору підряду від 11.11.2019 № GI001169 щодо ремонту санвузла жіночих побутових приміщень.

За таких обставин, суд погоджується з доводами податкового органу про те, що господарські операції позивача з ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" всупереч вимогам статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не призвели до змін у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Вищевказані факти прийняті судом до уваги при розгляді справи, оскільки у сукупності доказів вони свідчать про нереальність господарської операції між позивачем та його контрагентом.

Також судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 01.02.2021 у справі №826/12509/19 (К/9901/29812/19).

Таким чином, на порушення п.п.134.1.1.п. 134.1 статті 134, п.135.1. статті 135, п.44.1, п.44.2 статті 44 ПК України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" П(с)БО 16 "Витрати" ПрАТ "Запорізький кабельний завод" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності по взаємовідносинах з ТОВ "Грифон-Транс" (код за ) та ТОВ "Партнер-Груп ЛТД" () на загальну суму 213 000 грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2019 року на суму 96 250 грн., 1 квартал 2020 року на суму 55 500 грн. та 1 півріччя 2020 року, 3 квартали 2020 року на суму 116 750 грн., та в порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, статті 198, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму - 26 850 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2019 року 10 450 грн., листопад 2019 року 6 483 грн., грудень 2019 року 2 317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року 7 383 грн.

До акту перевірки та до позовної заяви позивачем надані наступні документи: договір №1547 поворотної фінансової допомоги від 17.12.2019, договір транспортного експедирування від 10.07.2017 №DK001227 та додатки до нього, договір підряду від 11.11.2019 № GI001169, акти здачі-прийняття робіт, заявки на здійснення перевезень автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, податкові накладні, рахунки-фактури, які досліджені судом під час розгляду справи.

Крім того, відповідачем встановлено наступну інформацію стосовно ТОВ "Грифон-Транс": не звітує до податкового органу (остання звітність з ПДВ подана у вересні 2020 року), відомості про об`єкти оподаткування відсутні, штатна чисельність - 4 особи, було відкрите кримінальне провадження, фігурантом якого є саме "Грифон-Транс", внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 15.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 205 КК України.

Тому відповідач дійшов висновку про недостатність чисельності працівників ТОВ "Грифон-Транс" та, відповідно, неможливості фактичного здійснення задекларованих операцій.

Встановлені факти щодо господарської діяльності ТОВ "Грифон-Транс" прийняті до уваги судом при вирішенні спору, оскільки у сукупності доказів свідчать про нереальність проведення господарських операцій між ТОВ "Грифон-Транс" та ПрАТ "Запорізький кабельний завод".

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18.03.2020 у справі № 826/8114/15, в якій зазначено, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Верховний Суд у згаданій вище справі зазначив, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Суд касаційної інстанції наголошує, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей.

В інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат первинними документами покладається на платника постанова Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №820/5934/15).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.04.2020 (справа №823/876/16) зазначається таке: "... Хоч з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.

У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів".

Аналогічну правову позицію було закріплено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.10.2020 (справа №808/1336/16), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.07.2020 (справа №810/730/17).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону № 996-XIV, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (підпункт 2.16 пункту 2 Положення).

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних документів за змістом пункту 44.1 статті 44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а також враховуватись повнота складання всіх підтверджуючих господарські операції документів.

Як встановлено судом, аналізом представлених в ході проведення перевірки первинних документів відповідачем встановлена невідповідність їх нормам діючого законодавства, з чим суд погоджується з огляду на вищевикладене.

Беручи до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.02.2021 у справі №826/12509/19 (К/9901/29812/19), судом прийняті до уваги наступні факти нереальності господарських операцій: розрахункова тривалість робочого часу, об`єктивно необхідного для виконання обсягів робіт, зазначених в актах приймання виконаних робіт, актах надання послуг, враховуючи відсутність у контрагентів персоналу працівників, матеріальних ресурсів (в тому числі, у на умовах цивільно-правових договорів), виключає можливість виконання робіт цими товариствами; товариства не мають необхідних ресурсів для здійснення реальної підприємницької діяльності (основних засобів (механізмів, приміщень, обладнання тощо), в тому числі, в оренді, а також працівників, які б могли виконати зазначені роботи); в ЄРПН немає інформації щодо придбання (отримання в користування) зазначеними суб`єктами господарювання основних засобів та/або послуг з використання персоналу, необхідних для виконання будівельно-монтажних, ремонтних робіт; джерело походження придбаного позивачем обладнання (плати інтерфейсів) не встановлено і по ЄРПН не прослідковується.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками акту перевірки про порушення позивачем п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, статті 198, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з ПДВ на суму 26 850 грн., при взаємовідносинах з "Грифон-Транс", у тому числі за періодами: жовтень 2019 року 10 450 грн., листопад 2019 року 6 483 грн., грудень 2019 року 2 317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року 7383 грн. , а також занижено ПДВ, задекларований до сплати при відносинах з "Грифон-Транс": листопад 2019 року - 16 933 грн., грудень 2019 року 2 317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року 7 383 грн.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято ППР від 18.01.2022 № 4, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на 33 562,50 грн., з яких за основним платежем 26 850 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 6 712,50 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "Грифон-Транс" на придбання транспортно-експедиторських послуг.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності виникнення у ПрАТ "Запорізький кабельний завод" права на податковий кредит, оскільки позивачем не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено п.198.3 статті 198 ПК України.

ПрАТ "Запорізький кабельний завод" всупереч вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відобразило у податковій звітності ті господарські операції, які не відбулися, їх зміст був відображений лише у первинних документах.

Також перевіркою було встановлені порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п. 189,1 статті 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5 статті 198, п. 199.1 статті 199, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України і завищено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму - 10450 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Грифон-Транс", у тому числі по періодах, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник р. 21 Декларації) за жовтень 2019р. на 10 450 грн.

Як вже зазначалось вище, ТОВ "Грифон-Транс" фактично послуги ПрАТ "Запорізький кабельний завод" не здійснював, а господарські операції оформлювались лише документально.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 статті 201 ПК України.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до ПК України.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України визначено, якщо сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то вона: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податковому періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд погоджується з встановленням завищення ПрАТ "Запорізький кабельний завод" від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2019 року на 10 450 грн.

З огляду на встановлені вище обставини, суд також погоджується з доводами відповідача в тому, що позивачем в ході перевірки не були надані представнику відповідача документи, які б свідчили про реальність угод.

Позивачем наведене нормативно та документально не спростовано.

Таким чином, нарахування податкових зобов`язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій, зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток позивачу є обґрунтованим.

За наявності порушень податкового законодавства наявними є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 статті 54, п.58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто регламентована частиною другою наведеної норми презумпція винуватості відповідача не є абсолютною і позивач також повинен довести ті обставини, на які він посилається.

Втім у цьому випадку, як відзначалося вище, позивач такий обов`язок не виконав.

Натомість податковий орган надав достатні докази, що підтверджують правомірність винесення ним оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (69093, м. Запоріжжя, вул. Гладкова, 2, ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 червня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз