Справа № 320/23116/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 червня 2024 року Київ № 320/23116/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басай О.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до Державної судової адміністрації України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної судової адміністрації України щодо обмеження нарахування та виплати ОСОБА_3 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 із застосуванням статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";

- стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 523 104,60 грн у рахунок компенсації несплаченої частини суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 28.08.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що Державна судова адміністрація України протиправно здійснила фінансування її суддівської винагороди у період з 18.04.2020 по 28.08.2020 на підставі статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-ІХ (далі Закон № 294) із застосуванням обмеження у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, а не відповідно до статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402).

Наведене призвело до неперерахування та невиплати Шостим апеляційним адміністративним судом, у якому працює позивач, суддівської винагороди у загальному розмірі 523 104, 60 грн.

Позивач наголошує на тому, що рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020 у справі № 10-р/2020, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частин першої та третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", а тому застосування відповідачем обмеження під час виплати за вказаний період суддівської винагороди є порушенням її конституційних прав та гарантій незалежності як судді.

Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 19.09.2023 року суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що відповідно до частин першої та третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (у редакції Закону № 553-ІХ) установлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року.

Таким чином, нарахована заробітна плата, грошове забезпечення працівників, суддівська винагорода суддів обмежується максимальним розміром.

Враховуючи вищезазначене, відповідач стверджує, що Шостий апеляційний адміністративний суд як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня не мав правових підстав для виплати суддівської винагороди без застосування обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Щодо висновків Конституційного Суду України у рішенні від 28.08.2020 № 10-р/2020, відповідач зазначив, що Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України положення частин першої, третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (у редакції Закону № 553-ІХ) на майбутнє, проте фактично визнав їх чинність до ухвалення ним рішення. Отже, дія частин першої, третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" втратила чинність 28.08.2020.

За таких обставин, на переконання відповідача, рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 № 10-р/2020 на спірні правовідносини з 18.04.2020 по 27.08.2020 не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до прийняття такого рішення.

Вивчивши подані документи і матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

За змістом ч. 3 ст. 10 Бюджетного кодексу України головні розпорядники бюджетних коштів визначають мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів з урахуванням вимог щодо формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів і одержувачів бюджетних коштів та даних такого реєстру.

За відомостями з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, Шостий апеляційний адміністративний суд є розпорядником коштів, визначений Державною судовою адміністрацією України.

Аналізуючи викладене, суддівська винагорода виплачується, відповідно до визначеної головним розпорядником мережі, розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, яким у даному випадку є безпосередньо Шостий апеляційний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду (частина четверта статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що вирішення питання про залучення другого відповідача можливе лише на стадії підготовчого провадження, до розгляду справи по суті, разом з цим, нормами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано питання про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття та переходу до стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час вибору та застосування норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05.10.2022 Верховний Суд у справі № 204/6085/20 сформував висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що під час застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З огляду на необхідність вирішення питання про залучення другого відповідача, яке може бути вирішено лише на стадії підготовчого провадження, з метою справедливого та неупередженого вирішення справи, суд дійшов висновку про необхідність повернення до стадії підготовчого провадження.

Керуючись статтями 44, 47, 49, 173, 180, 242, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 320/23116/23.

Призначити підготовче засідання на 13 червня 2024 року о 13 год.

Судове засідання відбуватиметься в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26,1-й під`їзд, 6-й поверх).

Викликати для участі в підготовчому засіданні учасників справи (їх представників).

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Басай О.В.