Справа № 990/338/23
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 травня 2024 року

м. Київ

справа №990/338/23

адміністративне провадження №П/990/338/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Губської О. А., Загороднюка А. Г., Мартинюк Н. М., Мацедонської В. Е.,

розглянув матеріали справи за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви до Президента України Зеленського В. О. про визнання протиправним і нечинним Указу Президента України та

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року Свято-Успенська Києво-Печерська лавра (чоловічий монастир) Української Православної Церкви звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О. , у якому просила визнати протиправним і скасувати Указ Президента України від 01 грудня 2022 року № 820/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ № 820/2022) в частині введення в дію пунктів 1, 2, 3 згаданого в цьому Указі рішення Ради національної безпеки і оборони України.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду спершу постановив ухвалу від 26 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, відтак - ухвалу від 22 січня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду з підстави, встановленої пунктом 9 частини четвертої статті 169, у зіставленні зі статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Зазначену ухвалу суд, якщо стисло, постановив у зв`язку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з причин, які не є поважними. Мотиви, якими керувався суд, коли вирішував питання про поважність причин пропуску строку звернення, викладені у згадуваних ухвалах, зокрема від 22 січня 2024 року.

Представник позивача - адвокат Чекман М. П. оскаржив ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 січня 2024 року в апеляційному порядку.

За наслідками розгляду цієї апеляційної скарги Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 18 квітня 2024 року, якою скасував ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 січня 2024 року, а справу № 990/338/23 за згаданим позовом Свято-Успенська Києво-Печерська лавра (чоловічий монастир) Української православної церкви направила на новий розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в цій справі визначальне значення мало те, що чи стосується Указ № 820/2022 прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом, позаяк приписи частини другої статті 122 КАС України пов`язують обчислення строку звернення до суду з позовом саме з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що підлягають судовому захисту. За текстом постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2024 року, якщо оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, яке є актом індивідуальної дії, не стосується прав, свобод чи інтересів особи, що звернулась до суду з позовом, визначити день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про їх порушення, неможливо.

З погляду Великої Палати Верховного Суду, суд першої інстанції не з`ясував чи виникли у позивача права або обов`язки у зв`язку з виданням спірного Указу, а також чи впливає цей Указ на права і свободи позивача, з порушенням яких він пов`язує наявність у нього права на звернення до суду із цим адміністративним позовом. Установлення цих обставин, за текстом постанови від 18 квітня 2024 року, є важливим під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На основі наведеного Велика Палата Верховного Суду вирішила, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви відповідно до частини четвертої статті 169 та частини другої статті 123 КАС України через пропуск позивачем строку звернення до суду, без встановлення змісту його [позивача] порушених прав, свобод чи інтересів не ґрунтується на нормах процесуального права.

Матеріали справи № 990/338/23 надійшли до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 24 травня 2024 року і передані на розгляд раніше визначеному складу суду.

Отож з уваги на мотиви і висновки Великої Палати Верховного Суду, які висловлені у постанові від 18 квітня 2024 року, колегія суддів має ретельно з`ясувати, чи впливає Указ № 820/2022 на права, свободи та інтереси позивача як передумову для вирішення питання про дотримання строку оскарження цього Указу в порядку адміністративного судочинства.

Водночас з`ясування питань (обставин), на які звернула Велика Палата Верховного Суду у згадуваній постанові, передбачає дослідження певного обсягу доказів, що можливо лише після відкриття провадження у справі.

Поза тим, за клопотанням представника позивача - адвоката Чекмана М. П. Верховний Суд, на підставі пункту 2 частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), постановив ухвалу від 06 лютого 2024 року, якою повернув названому представнику Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви судовий збір в сумі 2684,00 грн, сплачений за подання позову (у цій справі) згідно з квитанцією від 14 грудня 2023 року № 63C0-385M-0EXH-9X6C.

Зважаючи на положення абзацу частини першої статті 3 Закону № 3674-VI у зіставленні з приписами частини третьої статті 161 і частини першої статті 169 КАС України, за подання до суду позовної заяви має бути сплачений судовий збір, а суду - надано докази його сплати.

Позаяк судовий збір, який був сплачений за подання позову у цій справі згідно з квитанцією від 14 грудня 2023 року № 63C0-385M-0EXH-9X6C, підлягає поверненню згідно з ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2024 року, то позивач - безпосередньо чи через свого представника - зобов`язаний сплатити судовий збір за подання цієї позовної заяви, про що надати суду належне документальне підтвердження.

На виконання вимог частини другої статті 169 КАС України суд зазначає також, що судовий збір за подання цієї позовної заяви становить 2684,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений законом на 1 січня календарного року, в якому позовна заява була вперше подана до суду).

З уваги на наведене та керуючись приписами частини першої статті 169 КАС України суд залишає позовну заяву Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви без руху та надає строк для сплати судового збору як передумови для відкриття провадження у справі задля з`ясування, поміж іншого, обставин, на які звернула увагу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 квітня 2024 року.

Керуючись статтями 161, 169, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври (чоловічий монастир) Української Православної Церкви до Президента України Зеленського В. О. про визнання протиправним і нечинним Указу Президента України - залишити без руху.

Встановити Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі (чоловічий монастир) Української Православної Церкви десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для сплати судового збору та надання суду документального підтвердження цієї сплати.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, яку суд залишив без руху, у встановлений строк, позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. А. Губська

А. Г. Загороднюк

Н. М. Мартинюк

В. Е. Мацедонська