Справа № 600/6192/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6192/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 5 (п`яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням 5 (п`яти) процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, в розмірі - 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

1.2. Ухвалою суду від 19.09.2023 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 був звільнений із служби в органах внутрішніх справ України 25.03.1998 р. через хворобу та являється пенсіонером Міністерства Внутрішніх Справ України. Крім того, позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Пенсійному Фонді України та отримує щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з розрахунку 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

2.2. Стверджує, що з 01.01.2016 року у позивача виникло законне право на включення до розрахунку пенсії 5 %, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходження служби в міліції, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

2.3. 13.07.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2016 року з врахуванням "додаткових 5 % до пенсії пенсіонерам по хворобі". 27.07.2023 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії відповідно до п "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку тим, що позивач звільнений по статті 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас, а не зі служби в поліції.

2.4. Проте, сторона позивача не погоджується з вказаною позицією пенсійного органу, оскільки вказаним Законом чітко передбачені окремі підстави звільнення поліцейських. Зокрема, Законом України "Про Національну поліцію" передбачено звільнення за станом здоров`я, тому позиція відповідача щодо незастосування вказаної норми до позивача є хибним тлумаченням норм чинного законодавства. Крім того, сторона позивача звертає увагу, що після набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" підзаконних нормативно-правових актів, які б регулювали порядок проходження служби в Національній поліції України, порядок проведення лікарської та військово-лікарської експертиз, повноваження відповідних комісій, вимоги до прийнятих ними документів прийнято не було. Між тим, до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", діяв Закон України "Про міліцію", яким були врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення працівників міліції, які за своїм змістом є аналогічними тим, що викладені в Законі України "Про Національну поліцію"

2.5. Таким чином, представник позивача звертає увагу, що юридично визначальним у даних правовідносинах є також факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність позивача до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку №85, та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу №193 від 15.07.2008 р., хоча формулювання "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" і містить неточності із формулюванням, викладеним у п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"- "непридатність до служби в поліції". Однак, наявність такої розбіжності жодним чином не змінює суті, яка закладена в нормі нормативно правових актів, самого факту непридатності позивача до подальшої служби через хворобу.

2.6. А тому, оскільки вислуга позивача складає 21 рік 08 місяців 07 днів, то до основного розміру пенсії за станом здоров`я у 55 % необхідно додати 3 % за 1 рік вислуги понад 20 років.

2.7. З огляду на вказане представник позивача вважає, що розмір пенсії позивача повинен складати 58 % (55 % + 3 %). Однак, як встановлено судом, позивачу пенсія була призначена та перерахована з 01.01.2016 р. з розрахунку 53 % грошового забезпечення без врахування додаткових 5% внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позиція відповідача

2.8. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне.

2.9. Так зазначає, що перевіркою матеріалів пенсійної справи встановлено, що позивач отримуєте пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262XII (далі Закон №2262XII) з 25.03.1998. При призначенні пенсії враховано 21 рік вислуги та розмір заробітку, зазначений у документах про грошове забезпечення .

2.10. Відповідно до п. «а» статті 13 Закону №2262XII пенсії за вислугу років, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються у такому розмірі: за вислугу 20 років 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3 % відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки позивач звільнений у запас, основний розмір пенсії визначено відповідно до вимог чинного законодавства України, тобто, 53 % відповідних сум грошового забезпечення. Підстав для обчислення пенсії у більшому відсотку немає. Разом з цим інформує, що з 01.03.2022 року відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 року відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» позивачу проведено індексацію пенсії.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до Закону №2262-ХІІ, з 25.03.1998 року призначена пенсія за вислугу років (21 рік служби) з урахуванням 53% від суми грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

3.2. Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про хворобу №130 від 13.03.1998 року, виданого Військо-лікарською комісією УМВС України в Чернівецькій області, на основі ст. 55б гр. першої, розкладу хвороб та фізичних вад Наказу МВС України від 17.07.1995 року №488, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. При цьому, ВЛК визначено, що захворювання ОСОБА_1 , ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

3.3. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) та довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року також з урахуванням 53% від суми грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії.

3.4. 13.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням 58% від суми грошового забезпечення, а саме врахувати додатково 5% від суми грошового внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС.

3.5. ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом від 27.07.2023 року №4986-4868/М-17/8-2400/23 повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав проведення перерахунку пенсії. У листі наголошено, що відповідно до п. «а» статті 13 Закону №2262XII пенсії за вислугу років, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються у такому розмірі: за вислугу 20 років 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3 % відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки позивач звільнений у запас, основний розмір пенсії визначено відповідно до вимог чинного законодавства України, тобто, 53 % відповідних сум грошового забезпечення. Підстав для обчислення пенсії у більшому відсотку немає. Разом з цим проінформовано, що з 01.03.2022 року відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 року відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» позивачу проведено індексацію пенсії.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ, відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

4.2. Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

4.3. У свою чергу, редакція вказаної статті, чинна на час звернення ОСОБА_1 із заявою до ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо перерахунку його пенсії, аналогічно до попередніх редакції так само визначає, що пенсії за вислугу років призначаються звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

4.4. Відповідно до наказу від 21.12.2010 №157 о/с, позивач був звільнений за п.64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

4.5. Як визначено у розрахунку вислуги років на пенсію, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пп. «б» п. 64 у запас (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з вислугою років 21 рік 08 місяців 07 днів.

4.6. Так, згідно пп. «б» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

4.7. У зв`язку з зазначеним, суд вважає, що у позивача було наявне право першочергове призначення пенсії за вислугу років ще з 25.03.1998 року у розмірі 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення, тобто 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення за умови звільнення за станом здоров`я та 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення за один рік вислуги понад 20 років.

4.8. Однак, у даній справі суд не надає оцінку правильності визначення розміру пенсії ще з дати її призначення, оскільки це виходить за межі спору.

4.9. Натомість, у цій справі представник позивача обґрунтовує наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ з урахуванням 5 (п`яти) процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ на умовах чинної (на час звернення із заявою до органу Пенсійного фонду України) редакції пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ, як для осіб, що звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

4.10. Враховуючи підстави та умови звільнення позивача, суд вважає, що у нього наявне право на врахування додатково 5 (п`яти) процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

4.11. Відповідно, відповідач протиправно відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з 01.01.2016 року, виходячи зі складової його пенсійної виплати - основного розміру пенсії 58% грошового забезпечення (55 процентів відповідних сум грошового забезпечення за умови звільнення за станом здоров`я та 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення за один рік вислуги понад 20 років).

4.12. Щодо звуження прав на отримання пенсії суд зазначає наступне.

4.13. Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка висловлена у рішенні від 4 червня 2019 року № 2-р/2019 (пункти 3.1 та 3.2 мотивувальної частини) до основних обов`язків держави належить забезпечення реалізації громадянами соціальних, культурних та економічних прав; гарантування державою конституційного права на соціальний захист є однією з необхідних умов існування особи і суспільства; рівень соціального забезпечення в державі має відповідати потребам громадян, що сприятиме соціальній стабільності, забезпечуватиме соціальну справедливість та довіру до держави; гарантування державою цих прав, у тому числі права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист, має здійснюватися на основі Конституції України та у спосіб, що відповідає їй.

4.14. Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012).

4.15. За будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової частини конституційного права на соціальний захист не може бути порушена, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України наголошував на необхідності дотримання вказаних принципів, зокрема, у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011.

4.16. У справі Трегубенко проти України (заява № 61333/00, пункт 53) Суд вказав, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема інтерес суспільства та умови, передбачені законом. Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар.

4.17. Таким чином, позбавлення права на пенсію або звуження обсягу цього права має здійснюватися на підставі принципу верховенства права (закону, який не повинен суперечити принципам верховенства права має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм).

4.18. У контексті предмету спору, Європейським судом з прав людини сформовано підхід щодо застосування принципу належного урядування.

4.19. Так, в рішенні від 20 травня 2010 року у справі Лелас проти Хорватії (заява № 55555/08) ЄСПЛ наголосив, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу (пункт 74).

4.20. Отже, принцип належного урядування без сумніву є дотичним і до означених пенсійних спорів. Адже особа-пенсіонер чи майбутній пенсіонер, як приватна особа, не має у своєму розпорядженні ані державного апарату, ані владних функцій. Зоною відповідальності саме держави є те, щоб пенсії при призначені були правомірно нараховані та своєчасно поновлені й виплачені. І всі помилки та прорахунки в цій сфері є саме помилками, які могли з`явитись лише як наслідок порушення принципу неналежного урядування.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відмова відповідача у перерахунку та виплаті позивачу пенсії із збільшенні пенсії позивача на 5 (п`яти) процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, порушує його права, встановлені пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ.

5.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

5.4. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 12.09.2023 року.

6.3. Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 858,88 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 58% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262XII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року з урахуванням 58% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262XII.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 12.09.2023 року судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Суддя О.В. Анісімов