Справа № 822/550/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/550/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

03 червня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Ідеал" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Житлово-будівельного кооперативу "Ідеал" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішення та вимоги,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2018 року Житлово-будівельний кооператив "Ідеал" звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 № за формою "Р" на суму 997 917 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Хмельницькій області №2277-17 від 25.10.2017 на суму 1 476 851 грн. 50 коп., у тому числі 997 917 грн. 00 коп. - основного платежу та 478 934 грн. 50 коп. - пені.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 22 серпня 2018 року скасував рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року та прийняв нову постанову, якою позов ЖБК "Ідеал" задовольнив частково.

Судом визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 серпня 2017 № за формою "Р" на суму 997 917 грн.

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року залишено без змін.

Відповідачем оскаржено рішення апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Верховний Суд постановою від 06 лютого 2024 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнив частково та скасував постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2018, а справу направив до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.02.2024 призначив розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 03.04.2024 року.

Учасники справи на визначену дату не забезпечили явку уповноважених представників, а тому ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 року з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, визнав явку уповноважених представників позивача - Житлово-будівельного кооперативу "Ідеал" та відповідача - Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Сьомого апеляційного адміністративного суду, обов`язковою.

Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 24 квітня 2024 року

18 квітня 2024 від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшло клопотання про заміну сторони по справі, а саме Головного управління ДФС у Хмельницькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області, яке протокольною ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року задоволено, оскільки судом достеменно встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" прийнято рішення про реорганізацію Головного управління ДФС у Хмельницькій області () шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України 31.07.2019 було проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - Головного управління ДПС у Хмельницькій області, код за .

30.09.2020 постановою Кабінету Міністрів України № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» прийнято рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної податкової служби, зокрема і Головного управління ДПС у Хмельницькій області ().

30.07.2021 Головне управління ДПС у Хмельницькій області за кодом припинено, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" прийнято рішення про створення як відокремлених підрозділів Державної податкової служби територіальних органів згідно доданого до наказу переліку, відповідно якого серед територіальних органів Державної податкової служби утворено відокремлений підрозділ ДПС територіальний орган Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Хмельницькій області як відокремлений підрозділ ДПС України (, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17) зареєстровано 30.09.2020.

Наказом ДПС України "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" від 24.12.2020 №755 визначено розпочати з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно наказом ДПС України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 №529, функцій і повноважень територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 №893.

Процедура реорганізації Головного управління ДФС у Хмельницькій області не завершена. 05.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації, статус - перебуває у стані припинення.

Таким чином, між ГУ ДФС у Хмельницькій області та ГУ ДПС у Хмельницькій області відбулось компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво, тобто перехід до ГУ ДПС у Хмельницькій області функцій ГУ ДФС у Хмельницькій області у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

В судове засідання 24 квітня 2024 року позивач повторно не забезпечив явку уповноважених представників в судове засідання, внаслідок чого суд ухвалою суд 24 квітня 2024 року, повторно оголосивши перерву в судовому засіданні до 08 травня 2024 року, визнав обов`язковою явку представників Житлово-будівельного кооперативу "Ідеал" в судове засідання та зобов`язав останнього надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали документи, що свідчать про реальне (фактичне) виконання контрагентом своїх зобов`язань, які підтверджують їх справжність та свідчать про участь саме працівників контрагента чи залучених ним осіб при виконанні зобов`язань, їх кількість, види виконуваних робіт, відомості щодо обставин передачі ТОВ "Валіо Груп" (підряднику) будь-якої проектної, відповідної дозвільної та погоджувальної документації, розробки контрагентом організаційно-технічної документації; замовлення та подачі ТОВ "Валіо Груп" до робочого місця на будівельний майданчик матеріальних ресурсів та будівельних матеріалів; перевезення персоналу до місць виконання робіт; вивезення після закінчення робіт техніки, інвентарю, відходів, допоміжних споруд; доказів наявності у контрагента дозволів (ліцензій, допусків) на право здійснення такого роду робіт (послуг), у тому числі на об`єктах підвищеної небезпеки, тощо.

В судове засідання, призначене на 08 травня 2024 року представники позивача не з`явились.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши пояснення представника відповідача, судова колегія, враховуючи відсутність заперечень останньої, ухвалила розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, враховуючи отримані пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 04.08.2017 № 2219 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ЖБК "Ідеал" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ "Валіо Груп" (ПН 39200771) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 09.08.2017 №1557/22-01-14-06/39404701.

Проведеною перевіркою встановлено порушення житлово-будівельним кооперативом "Ідеал" вимог пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (в редакції з 13.08.2015), що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік в сумі 997 917 грн. 00 коп., в т.ч.:

- серпні 2015 року в сумі 343 396 грн. 00 коп.;

- ІІІ квартал 2015 року в сумі 267 717 грн. 00 коп.;

- 2015 рік в сумі 654 521 грн. 00 коп., в т.ч. у IV кварталі 2015 року в сумі 386 804 грн. 00 коп.

На підставі акту від 09.08.2017 №1557/22-01-14-06/39404701 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення - рішення від 18.08.2017 № за формою "Р" на суму 997 917 грн. 00 коп.

Житлово-будівельний кооператив "Ідеал" не погодившись із винесеним податковим органом податковим повідомленням - рішенням форми "Р" № від 18.08.2017 оскаржив його до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба України скаргу ЖБК "Ідеал" залишила без розгляду у відповідності до п.4 розд.8 Порядку № 916, з підстав пропуску строку звернення, та повернула останню заявнику.

31.08.2017 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області виставлено позивачу податкову вимогу форми "Ю" № 17855-17 на суму 1 453 032 грн. 72 коп. за платежем - податок на прибуток приватних підприємств.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням-рішенням і податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно пункту 133.4 статті 133 ПК України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Відповідно до підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація, що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб; установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення); внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Обов`язковою умовою для неприбуткових організацій, відповідно до підпункту 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 ПК України, є те, що доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

За правилами підпункту 133.4.3 пункту 133.4 статті 133 ПК України у разі недотримання неприбутковою організацією вимог, визначених цим пунктом, така неприбуткова організація зобов`язана подати у термін, визначений для місячного податкового (звітного) періоду, звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з початку року по останній день місяця, в якому вчинено таке порушення, та зазначити суму самостійно нарахованого податкового зобов`язання з податку на прибуток. Податкове зобов`язання розраховується, виходячи із суми операції нецільового використання коштів. Така неприбуткова організація виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

З першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення, до 31 грудня податкового (звітного) року неприбуткова організація зобов`язана щоквартально подавати до контролюючого органу квартальну фінансову і податкову звітність (з наростаючим підсумком) з податку на прибуток та сплачувати податок у термін, визначений для квартального періоду.

З наступного податкового (звітного) року така неприбуткова організація подає фінансову і податкову звітність та сплачує податок на прибуток у порядку, встановленому статтею 57 цього Кодексу для неприбуткових організацій - платників податку на прибуток.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у частині другій зазначеної статті.

Разом з тим, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.03.2020 (справа №826/8114/15), від 12.03.2021 (справа №810/5871/15), від 04.09.2018 (справа №825/1153/17), від 31.03.2020 (справа №824/434/15-а), від 21.02.2020 (справа №826/17443/15), від 03.08.2020 (справа №826/7917/17), від 03.09.2019 (справа №810/3790/17), від 01.02.2021 (справа №826/12509/18), від 21.01.2021 (справа №813/2204/17), від 01.10.2019 (справа №816/434/18), від 08.12.2020 (справа №1.380.2019.005426).

Отже, Верховними Судом вже сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених норм права.

При цьому, колегія суддів враховує, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2021 року по справі № 640/19745/18, від 10 вересня 2020 року по справі № 640/2722/19 та від 29 жовтня 2019 року по справі №823/1436/13-а.

Водночас, колегія суддів вважає, що первинні документи повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. Наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.05.2015 між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валіо Груп" (підрядник) укладено договір підряду на виконання будівельних робіт №8/05-44п, відповідно до якого за дорученням замовника, підрядник зобов`язується на власний ризик виконати певну роботу за умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити її.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 вказаного договору підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт протягом 5 днів з моменту надання матеріалів, інструменту та необхідної документації. Підрядник зобов`язується виконати роботу до "31" грудня 2015 року з правом дострокового виконання. Після закінчення виконання робіт підрядник зобов`язаний письмово повідомити замовника про готовність предмету до здачі протягом 2 днів (пункт 5.3);

Згідно із пунктами 6.1-6.4 договору №4/05-1п від 04.05.2015 вартість та витрати по виконанню робіт визначаються згідно з кошторисом (додаток 1 до даного договору). Витрати підрядника відшкодовуються ним із винагороди, що виплачується замовником. Термін оплати: протягом 3 днів з моменту підписання цього договору - аванс у розмірі 100% вартості виконання робіт. Вид розрахунків - безготівковий.

На підтвердження господарських операцій згідно із даним договором позивачем надані до суду: копія зазначеного договору №8/05-44п від 08.05.2015, довідки про вартість виконаних робіт та витрати за травень-жовтень 2015 року; акти приймання виконаних будівельних робіт за травень-жовтень 2015 року; підсумкову відомість ресурсів; акт звіряння взаємних розрахунків за період травень 2015 року - грудень 2017 року; копії платіжних доручень, виписки банку та податковий звіт про використання коштів неприбуткових установ та організацій.

Разом з тим, відповідно до умов договору підряду №8/05-44п від 08.05.2015, позивачем не надано до суду додатків, передбачених цим договором, а саме: Додаток №1 до договору (кошторис), проектна документація, інших необхідних документів для виконання будь-якого виду будівельних робіт.

Тобто, із змісту договору не вбачається які саме роботи мало виконувати TOB "Валіо Груп", також вартість виконуваних робіт.

Також в матеріалах справи відсутні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) та Довідки про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) за 2015 р. Натомість позивачем надано лише Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) та Довідки про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) за травень-грудень 2015 року скріплені печаткою з реквізитами TOB "Валіо Груп".

При цьому, бухгалтерська документація, яка наявна в матеріалах справи не містить обов`язкових реквізитів. Зокрема, в довідках про вартість виконаних робіт та витрати відсутня дата їх підписання та відсутній сам підпис керівника TOB "Валіо Груп". В актах приймання виконаних будівельних робіт не зазначено такі відомості, як дата та підпис уповноваженої особи.

Відповідно до договору підряду №8/05-44п від 08.05.2015 ТОВ "Валіо Груп" визначено підрядником у виконанні будівельних робіт на об`єкті будівництва, належному позивачу.

Договір передбачає, що підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт протягом 5 днів з моменту надання матеріалів, інструменту та необхідної документації.

При цьому, як вбачається з відповіді, наданої на лист ГУ ДФС у Хмельницькій області 19.05.2017 р. за Вих. № 8, яка міститься у матеріалах справи, позивач відзначив про відсутність власних та орендованих виробничих потужностей, а наявні матеріали справи містять інформацію про відсутність у TOB "Валіо Груп" у власності (оренді) основних фондів та трудових ресурсів на виконання будівельно-монтажних робіт.

Таким чином, судова колегія, аналізуючи вказані вище обставини, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання господарських операцій між позивачем та ТОВ "Валіо Груп" такими, що фактично не відбувались.

Крім того, як достеменно встановлено судом першої інстанції, TOB "Валіо Груп" у період відображення господарських операцій з позивачем перебувало на податковому обліку в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва (Заводський район), юридична адреса: 54055, Миколаївська область, Заводський район, вул. Чигирина, 167.

TOB "Валіо Груп" взято на податковий облік 05.05.2014. Основний вид діяльності - організація будівництва будівель (41.10). Керівник та головний бухгалтер в одній особі - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Засновниками товариства також є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200176278 від 01.07.2014, анульоване 23.06.2015, причина анулювання свідоцтва - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

При цьому, згідно наявних в матеріалах справи доказів, протягом 2015-2016 років службові особи TOB "Валіо Груп" податкову звітність до податкового органу за місцем реєстрації не подавали, остання податкова звітність підприємства подана в липні 2014 року керівником підприємства ОСОБА_3 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , який закритий ще в І кварталі 2012 року, в зв`язку з повідомленням про смерть.

Відтак, судова колегія погоджується з позицією податкового органу, що представлені Житлово-будівельним кооперативом "Ідеал" документи не підтверджують факт придбання будівельних робіт та містять недостовірні дані щодо змісту господарської операції з ТОВ "Валіо Груп", що свідчить про безтоварність операції між позивачем та його контрагентом - ТОВ "Валіо Груп", що призвело до неправомірного формування показників бухгалтерського податкового обліку, а, в підсумку, - до заниження податкових зобов`язань перед бюджетом.

Як встановлено з матеріалів справи та сторонами не заперечувалось, на час проведення перевірки податковим органом позивач - Житлово-будівельний кооператив "Ідеал", згідно зі статутом є неприбутковою організацією та не має на меті одержання прибутку. Предметом діяльності Кооперативу є забезпечення житлом та/або житловими приміщеннями Членів (Учасників) та Асоційованих членів кооперативу і членів їх сімей, шляхом сприяння будівництву багатоквартирних житлових будинків, за власні кошти Кооперативу, а також наступної експлуатації та управління цими будинками.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що перерахування коштів на адресу TOB «Валіо Груп» в період з 13 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 5543986 грн., з них: з 13 по 31 серпня 2015 року в сумі 1907760 грн., вересні 2015 року в сумі 1487316 грн., жовтні 2015 року в сумі 2148910 грн. - проводилось без мети забезпечення безпосередньої діяльності ЖБК «Ідеал» та є нецільовим використанням коштів для даної неприбуткової установи.

З наведеного вище, суд першої інстанції зробив висновок, з яким також погоджується і судова колегія, що оскільки кошти в сумі 5543986 грн., з них: з 13 по 31 серпня 2015 року в сумі 1907760 грн., вересні 2015 року в сумі 1487316 грн., жовтні 2015 року в сумі 2148910 грн., які перераховані ЖБК «Ідеал» на рахунки TOB «Валіо Груп» для переведення їх в готівку, є нецільовим для даної неприбуткової організації використанням коштів, тому відповідно до вимог пп. 133.4.3 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 13.08.2015 року) ЖБК «Ідеал» зобов`язано було до 20 вересня 2015 року подати Податковий звіт про використання коштів неприбуткових установ та організацій за період з початку 2015 року по 31.08.2015 року (останній день місяця, в якому вчинено таке порушення) та зазначити суму самостійно нарахованого податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 343397 грн.. виходячи із суми операції нецільового використання коштів в розмірі 1907760 грн. (1907760 грн. х 18%)..

Тобто, позивач у відповідності до вимог абзацу 2 пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України зобов`язаний був:

- подати Податкову декларацію з податку на прибуток за III квартал 2015 року, в якій відобразити об`єкт оподаткування податком на прибуток в сумі 1487316 грн. та нарахувати податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 267717 грн. виходячи із суми операції нецільового використання коштів у вересні 2015 року в розмірі 1487316 грн. (1487316 грн. х18%);

- подати Податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 року, в якій відобразити об`єкт оподаткування податком на прибуток в сумі 3636226 грн. та нарахувати податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 654521 грн., в т. ч. за ІІІ квартал 2015 року в сумі 267717 грн., за IV квартал 2015 року в сумі 386804 грн. виходячи із суми операції нецільового використання коштів у ІІІ кварталі 2015 року (вересні 2015 року) в розмірі 1487316 грн. (1487316 грн. х18%), у IV кварталі 2015 року (жовтні 2015 року) в розмірі 2148910 грн. (2148910 грн. х 18%).

А тому, враховуючи зазначене, відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем вимог пп.133.4.3 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку доводам представника позивача щодо протиправного залишення податковим органом без розгляду скарги ЖБК "Ідеал".

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог статті 59 ПК України та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків" від 30.06.2017 №610 в АІС "Податковий блок" автоматично сформовано податкову вимогу від 25.10.2017 №2287-17, яка направлена платнику податків 27.10.2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення разом з рішенням про опис майна у податкову заставу від 27.10.2017 №16001/10/22-01-17-03-22 та листом керівнику позивача щодо наявності боргу від 27.10.2017 №16036/10/22-01-17-03-22.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення та вимога Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийняті правомірно, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, судова колегія наголошує, що зважаючи на необхідність забезпечення додержання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України щодо всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, а також правових висновків Верховного Суду викладених в постанові від 06.02.2024 у цій справі, колегія суддів двічі витребовувала у позивача документи, що свідчать про реальне (фактичне) виконання контрагентом своїх зобов`язань, які підтверджують їх справжність та свідчать про участь саме працівників контрагента чи залучених ним осіб при виконанні зобов`язань, їх кількість, види виконуваних робіт, відомості щодо обставин передачі ТОВ "Валіо Груп" (підряднику) будь-якої проектної, відповідної дозвільної та погоджувальної документації, розробки контрагентом організаційно-технічної документації; замовлення та подачі ТОВ "Валіо Груп" до робочого місця на будівельний майданчик матеріальних ресурсів та будівельних матеріалів; перевезення персоналу до місць виконання робіт; вивезення після закінчення робіт техніки, інвентарю, відходів, допоміжних споруд; доказів наявності у контрагента дозволів (ліцензій, допусків) на право здійснення такого роду робіт (послуг), у тому числі на об`єктах підвищеної небезпеки, тощо. Натомість, направлена на адресу позивача ухвала суду позивачем не виконана.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Ідеал" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.