Справа № 548/3001/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 р.Справа № 548/3001/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Волинській області на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року, головуючий суддя І інстанції: Коновод О.В., м. Хорол, повний текст складено 20.03.24 року у справі № 548/3001/23

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області сержанта поліції Оксентюка Сергія Володимировича , Управління патрульної поліції у Волинській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2023 року серія БАД № 759227,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області сержанта поліції Оксентюка Сергія Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області, в якому просив суд:

- скасувати постанову серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1190 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року у справі № 548/3001/23 позов задоволено.

Скасовано постанову серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1190 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито.

Відповідач, Управління патрульної поліції у Волинській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та ненаданням належної оцінки доказам, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року у справі № 548/3001/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що 14 грудня 2023 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП сержантом поліції Оксентюком Сергієм Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 759227 від 14.12.2023, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1190 грн. Підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що поліцейським при несенні служби на блокпості, що знаходиться у с. Гаразджа на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» 99 км, було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України, а саме: о 12 год. 30 хв. водій транспортного засобу Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_1 рухався транспортним засобом з номерним знаком (на червоному фоні), який не належить даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9. в) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Зазначає, що при огляді документів водієм ОСОБА_1 не було пред`явлено жодного документа, в якому були б зазначені номерні знаки автомобіля Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_1 . Примірник договору купівлі продажу автомобіля Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_1 так і не було долучено до матеріалів справи. Додатково зазначає, що в доданій до матеріалів адміністративного позову митній декларації було здійснено запис власноруч та проставлено штамп ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ». Наголошує, що не відомо за яких обставин, з якою метою був здійснений цей напис. Штамп «Видані номерні знаки для разових поїздок 03ЕС2042» в Формі МД-2 було проставлено ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ».

Вважає, що судом першої інстанції помилково не було досліджено запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 10.01.2024 за вих. № 455/41/17/10/02-2024 та відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 15.01.2024 за вх. № 31/3/241, які надавалися відповідачем до суду, для підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач зазначає, що автомобіль Renault Megane Scenic було ввезено юридичною особою ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ» на територію України, як товар (без права пересування своїм ходом) і станом на 14.12.2023 автомобіль марки Renault Megane Scenic, vin: НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 не був зареєстрований в уповноваженому органі МВС, а тому право керування ним будь-якою фізичною особою обмежувалось, до моменту здійснення відповідної реєстрації. До моменту реєстрації транспортного засобу в уповноваженому органі МВС власником такого транспортного засобу, в даному випадку юридичною особою ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ», могло бути здійснено продаж вказаного транспортного засобу. У випадку продажу транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації в Україні, суб`єкт господарювання ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ» зобов`язаний видати примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації.

Крім того, на проданий транспортний засіб ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ» мав бути виданий номерний знак для разових поїздок та номерний знак «Транзит», який підлягав би зазначенню в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі з подальшою реєстрацією в Національній автоматизованій інформаційній системі Головного сервісного центру МВС України. Отримання вказаних документів та видача номерного знаку для разових поїздок дає підстави для керування транспортним засобом до його реєстрації в уповноваженому органі МВС.

На момент керування 14.12.2023 транспортним засобом марки Renault Megane Scenic, vin: НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 заявник не був фактичним покупцем транспортного засобу, що набув право керування таким транспортним засобом, на підставі документів, визначених п. 16 постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200.

Крім того, факт видачі ПП «ТРЕЙД ЕНД КОМПАНІ» номерного знаку для разових поїздок 03ЕС2042 не відповідає вимогам п. 34 постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, адже такий підлягав видачі лише у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону та інформація про видачу вказаного номерного знаку підлягала зазначенню в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі, а не митній декларації, як про це зазначає заявник.

Таким чином, відповідач вважає, що інспектор діяв у відповідності до норм чинного законодавства, санкція ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відповідає сумі накладеного штрафу - 1190 грн, а тому судом першої інстанції необґрунтовано прийнято рішення про скасування постанови серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14 грудня 2023 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Оксентюк С.В. було винесено постанову серії БАД № 759227 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України. Підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що 14 грудня 2023 року за адресою: а/д Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне 99 км., с. Гаразджа, транспортний засіб «Renault Megane Scenic», під керуванням ОСОБА_1 , який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 13069.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 759227 від 14.12.2023 року, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на вимогу інспектора пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, обов`язок з реєстрації транспортного засобу на позивача діючим нормативно-правовими актами України не передбачено, інспектор не мав жодного належного доказу вини позивача на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення не досліджував жодних документів наявних у позивача та мав можливість та повноваження перенести розгляд справи для збирання доказової бази та з`ясування обставин справи, проте виніс оскаржувану постанову на місці без жодного доказу, провівши неповний, не об`єктивний, формальний розгляд справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до частини 1 статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 серії БАД № 759227 від 14.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Вказаною постановою накладено на позивача адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки поліцейськими встановлено, що позивачем здійснено керування транспортним засобом «Renault Megane Scenic», який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , що не належав даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, а також надаючи правову оцінку оспорюваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тобто у суб`єкта владних повноважень наявний обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.

З матеріалів справи встановлено, що у постанові серії БАД № 759227 від 14.12.2023 року відповідачем зазначено, що позивач 14 грудня 2023 року 13:31 за адресою: а/д Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне 99 км., с. Гаразджа, транспортний засіб «Renault Megane Scenic», під керуванням ОСОБА_1 , який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , що не належав цьому транспортному засобу, чим порушив п. 2.9. в Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3, у зв`язку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн (а.с. 18).

Відповідно до статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені статтею 121-3 працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, Призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Колегія суддів встановила, що транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_1 працівником уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, не затримувався, жодного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не складалося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач на вимогу інспектора пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, інспектор не мав жодного належного доказу вини позивача на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, не досліджував жодних документів наявних у позивача та мав можливість та повноваження перенести розгляд справи для збирання доказової бази та з`ясування обставин справи, проте виніс оскаржувану постанову на місці без жодного доказу, провівши неповний розгляд справи суто формально.

Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

В даному випадку, на виконання зазначеного обов`язку, суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозаписи, на яких зафіксовано момент вчинення позивачем спірного правопорушення, а також подальший процес розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

У відповідності до ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено колегією суддів, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис взагалі не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Довід апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не досліджено запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 10.01.2024 за вих. № 455/41/17/10/02-2024 та відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 15.01.2024 за вх. № 31/3/241, які надавалися відповідачем до суду, для підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів не приймає, оскільки вказаний запит та відповідь були створені після застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Оксентюка Сергія Володимировича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 759227 від 14.12.2023 року, не відповідає вимогам статті 280 КУпАП, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також не було з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів вважає, що спірна постанова серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 у справі про адміністративне правопорушення, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України є необґрунтованою та не відповідає критеріям правомірності, встановлених нормами п.п. 1, 3, 5 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Загальноправовий принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року у справі № 548/3001/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20.03.2024 року по справі № 548/3001/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський