Справа № 380/11744/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 380/11744/22

адміністративне провадження № К/990/43943/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мацедонської В. Е.,

суддів: Білак М. В., Жука А. В.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року (суддя-доповідач Матковська З. М., судді: Кузьмич С. М., Улицький В. З.)

І. Суть спору

У серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), у якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2013-2018 роки з урахуванням у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення (за виключенням раніше виплачених сум).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013-2018 роки.

ІІ. Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, судове рішення суду апеляційної інстанції та мотиви його ухвалення

ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно з витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 серпня 2020 року № 168 ОСОБА_1 виключено з 07 серпня 2020 року із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 380/10568/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з січня 2010 року - по жовтень 2014 року та з січня 2016 року по лютий 2018 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2020 року - із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки, з урахуванням у їх складі щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Листом ВЧ НОМЕР_1 від 05 серпня 2022 року позивача було повідомлено зокрема про те, що у ВЧ НОМЕР_1 не має підстав для здійснення перерахунку матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення.

Уважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у 2013-2018 роках. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення у 2013-2018 роках з урахуванням у їх складі щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2013-2015 роках та у 2017 році. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2013-2015 роках та у 2017 році з урахуванням у їх складі щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до розміру грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Також суд першої інстанції зазначив, що у спірному випадку щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Водночас, суд зауважив, що оскільки позивачем не доведено факту нарахування та виплати йому у 2016 та 2018 роках допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: відповідачем при подачі апеляційної скарги не в повному розмірі сплачено судовий збір (1984,80 грн замість необхідних 2 977,20 грн, розмір недоплати становить 992,40 грн), а тому апелянту слід додати документ про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. Відповідачу надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 380/11744/22 повернуто скаржнику.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 24 жовтня 2023 року, у встановлений судом строк.

IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

26 грудня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ВЧ НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІV. Касаційне оскарження

У касаційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування касаційної скарги, відповідач стверджує, що 21 вересня 2023 року (до постановлення ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху) ним було сплачено судовий збір у повному обсязі в розмірі 1984,80 грн і 29 вересня 2023 року платіжна інструкція № 6216 направлена на адресу суду апеляційної інстанції рекомендованим листом № 790.

На переконання ВЧ НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги дійшов помилкових висновків, чим порушив право заявника на доступ до правосуддя та справедливого судового розгляду справи.

Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу до Верховного Суду від позивача не надходило, однак в силу частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Право на перегляд справи та оскарження судового рішення є конституційним. Вказаний принцип має на меті забезпечення законності та обґрунтованості судових рішень.

Так, пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги встановлено статтею 296 КАС України, зокрема пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частина четверта статті 169 КАС України).

VІ. Висновки Верховного Суду

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

При цьому, Верховний Суд уважає, що при надані оцінки висновкам суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, необхідно проаналізувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року, оскільки спірним питанням є розрахунок розміру судового збору, який відповідач повинен сплатити під час звернення до суду з апеляційною скаргою і який був визначений судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Як убачається з матеріалів справи, ВЧ НОМЕР_1 за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року сплатила судовий збір у розмірі 1984,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21 вересня 2023 року № 6216.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що у цій справі позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а тому з урахуванням пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні цього позову, становить 1984,80 грн. Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги складає 2 977,20 грн.

Водночас, повертаючи апеляційну скаргу, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що ВЧ НОМЕР_1 не усунула недоліки апеляційної скарги, а саме не доплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн, у строк, визначений ухвалою від 24 жовтня 2023 року.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI установлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Поряд з цим, пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії (бездіяльність) ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення; зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення за 2013-2018 роки з урахуванням у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення (за виключенням раніше виплачених сум).

Колегія суддів зазначає, що перевіряючи правильність сплати відповідачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені в позові, суду апеляційної інстанції слід було врахувати, що вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), які є наслідком протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Як видно зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, яка стосується оскарження бездіяльності відповідача стосовно нездійснення ним нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення за 2013-2018 роки. При цьому, інша заявлена вимога є похідною і стосується порядку і способу, яким, на думку позивача, має бути обчислене таке нарахування.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції в ухвалі від 24 жовтня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, а також в оскаржуваній ухвалі, неправильно обчислив судовий збір, який повинен був сплатити апелянт при зверненні до суду апеляційної інстанції у цій справі. Як наслідок, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 , чим допустив порушення норм процесуального права.

За таких обставин, Верховний Суд констатує обґрунтованість доводів касаційної скарги стосовно наявності підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з направленням справи для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року скасувати.

Справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

А. В. Жук