Справа № 759/5296/24
Суддя: Єросова І. Ю.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/88/24
ун. № 759/5296/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., перевіривши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України (010087, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2), Державна казначейська служба України (01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Управління патрульної поліції в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 9), Денисов Богдан Андрійович старший сержант поліції батальйону 4 роти 5 Управління патрульної поліції в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 9) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з вищезазначеним позовом у якому просить скасувати постанову серії ЕНА №1404916 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що винесена 09.02.20224 р. старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Денисовим Б.А. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року позов залишено без руху.

07.05.2024 р. позивачем подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви, якою повідомляє про відсутність у позивача електронного кабінету та відсутність вказаної інформації щодо сторін; сплачує судовий збір, встановлений ухвалою від 18.02.2024 р.; змінює склад відповідачів.

Ознайомившись з вказаним клопотанням, суд доходить наступного висновку.

Щодо зазначення про наявність електронного кабінету сторін.

18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року (далі - Закон № 3200-IX).

Даним законом передбачено обов`язкову наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) для:

- адвокатів;

- нотаріусів;

- державних та приватних виконавців;

- арбітражних керуючих;

- судових експертів;

- органів державної влади та інших державних органів;

- органів місцевого самоврядування;

- інших юридичних осіб.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Офіційні електронні адреси, зареєстровані до набрання чинності Законом № 3200-IX, вважаються електронними кабінетами і використовуються судом, учасниками справи за правилами та в порядку, що діють після введення в дію цього закону.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються , зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи.

З наведеного слідує, що оскільки позовні вимоги заявляються до органів державної влади, позивач повинен зазначити про наявність у них електронного кабінету. Вказані відомості позивачем не зазначено.

Щодо складу відповідачів.

Заявляючи вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви, позивач змінює склад відповідачів на Державу Україну в особі Кабінету Міністрів України та Державну казначейську службу України.

Відповідно до п. 9 ст. 4 КАС, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

З метою допущення особи до здійснення правосуддя, суд роз 'яснює, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції

Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Такий висновок був неодноразово викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №500/2972/17, від 23.06.2020 у справі №540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі №140/72/19.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідний інспектор поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган Національної поліції, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 вищенаведеного кодифікованого закону України.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що провадження у справі ще не відкрито, беручи до уваги роз`яснення здійсненні судом, суддя вважає за можливе вказати позивачу на необхідність визначитись із суб`єктним складом відповідачів.

Окрім того, згідно вимог ч.1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Таким чином, поданий адміністративний позов не відповідає вимогам, передбаченим ст.160 КАС України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків та визначення способу їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України (010087, м.Київ, вул.Грушевського, 12/2), Державна казначейська служба України (01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6), треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Управління патрульної поліції в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 9), Денисов Богдан Андрійович старший сержант поліції батальйону 4 роти 5 Управління патрульної поліції в м.Києві (03148, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 9) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, визначених у мотивувальній частині ухвали способом зазначення відомостей про наявність електронного кабінету сторін, визначення суб`єктного складу відповідачів та надання відповідної кількості позовних заяв, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання в строк позивачем вимог закону вказаних в ухвалі судді, заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова