Справа № 380/9165/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 рокусправа № 380/9165/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення № 54 від 05.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України № 1058-IV;

зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 29.07.1991 року по 17.11.2000 року 09 років 03 місяці 18 днів, а також з 03.01.2006 року по 17.12.2010 року 04 роки 11 місяців 14 днів на посаді виконавця робіт та призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з 28.03.2024 року;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу згідно з п. «д» частини 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - навчання в Київському ордена Трудового Червоного прапора інженерно - будівельному інституті м.Київ період з 01.09.1984 по 20.06.1985 та період з 25.06.1987 по 30.06.1991 року;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу, згідно з статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII період з 25.06.1985 по 29.06.1987 року.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що органом Пенсійного фонду протиправно не зараховано йому до пільгового стажу спірні періоди роботи згідно довідок від 14.07.2006 року № 0714/11 09 років 03 місяці 18 днів та від 02.02.2022 року № 1 04 роки 11 місяців 10 днів з підстав не надання інших наказів про проведення атестації робочих місць на підприємстві, а також періоди навчання та проходження військової служби, оскільки він вважає, що такі періоди підлягають зарахуванню до стажу згідно законодавства, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбаченої статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач 2 подало суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає, що ним прийнято рішення від 05.04.2024 №54 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначає, що приймаючи вказане рішення, управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вважає вищезазначені вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1991 року видно, що позивач, серед іншого:

01.09.1984 по 30.06.1991 року навчався в Київському ордена Трудового Червоного прапора інженерно - будівельному інституті м.Київ;

25.03.1985 по 29.05.1987 року проходив службу в лавах Радянської армії;

29.07.1991 року прийнятий на роботу майстром у зазначеному у трудовій книжці підприємстві;

12.09.1995 року переведений виконробом Добротвірської дільниці;

17.11.2000 року звільнений з роботи за власним бажанням;

з 03.01.2006 року прийнятий на посаду виконробом у зазначених трудовій книжці товариствах;

02.06.2014 року звільнений з роботи за власним бажанням.

В матеріалах справи наявний диплом позивача від 30.06.1991 ТВ № 934442 та архівна довідка від 14.02.2022 №1.10-46, з якої видно, що згідно наказу ректора Київського інженерно-будівельного інституту (КІБІ) позивача з 01.09.1984 зараховано студентом 1-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Будівництво атомних і теплових електростанцій» (наказ 21.08.1984 № 918/2); надано академічну відпустку з 20.06.1985 на 1-му курсі на період проходження дійсної військової служби (наказ 20.06.1985 № 693/2); поновлено з 25.06.1987 студентом 2-го курсу денної форми навчання після повернення із дійсної військової служби (наказ 01.07.1987 № 628/2); відрахований з інституту з 30.06.1991 у зв`язку із закінченням повного курсу навчання (наказ 25.06.1991 № 503/2).

Також, позивачем долучено до позову довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудового книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2006р. вих. №0714/11 та від 02.02.2022 № 1; архівну довідку від 07.02.2022 № К-183/07-12 про фактично відпрацьований час у Західно - Українському регіональному підприємству ЗАТ «Південенергомонтаж»; накази по особовому складу від 17.11.2000 № 140 о/с та від 12.09.1995 № 447 о/с; наказ (розпорядження) про прийняття на роботу від 25.07.1991 № 213 л/с, від 03.01.2006 № 1-к; наказ про звільнення з роботи від 02.06.2014 №12-к; накази про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 13.06.1995 №126, від 28.06.1995 № 134, від 05.07.2000 № 41, від 15.08.2000 № 48, від 17.12.2010 № 71, від 06.12.2010 №67; перелік робочих місць, професій і посад, що підлягають атестації, в тому числі - виконроб, майстер; висновки №798, № 2653 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці на ЗУРП ЗАТ «Південенергомонтаж» та відповідні протоколи засідання атестаційної комісії, проведення досліджень повітря робочої зони, проведення досліджень важкості, проведення досліджень метеорологічних факторів та напруженості праці та проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку.

Пунктом 1 та 2 ухвали Господарського суду Львівської області від 28.09.06 справа №7/202-7/96, яка знаходиться в матеріалах справи, ухвалено затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідувати юридичну особу - банкрута ЗУРП ЗАТ «Південенергомонтаж» (м.Львів, вул.Пластова, 125, ).

Позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності дану заяву позивача передано для розгляду до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №54 від 05.04.2024 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу, підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

В рішенні зазначено, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №2, оскільки необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Страховий стаж становить 27 років 02 місяці 20 днів. Пільговий стаж становить 03 роки 05 місяців 20 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки № 0714/11 від 14.07.2006 року (відсутні витяги з держреєстрів щодо стану ліквідації підприємств та призначення ліквідатора) та довідки № 1 від 02.02.2022 року (пільговий стаж врахований з 17.12.2010 по 02.06.2014, оскільки заявником не надано інших наказів про проведення атестації робочих місць на підприємстві).

Не погодившись з таким рішенням відповідача 2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про відмову у призначенні пенсії від 05.04.2024 року №54.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За змістом положень ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання.

При цьому, пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Крім того, загальний порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (чинною на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах) (далі - Інструкція №162) та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, яка діяла після втрати чинності Інструкції №162 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 та п.1.1. Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців (працівника).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Таким чином, суд зазначає, що стаж роботи позивача, а також періоди його навчання та проходження військової служби підтверджується трудовою книжкою, яка є основними документом у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ.

Також, вищезазначений стаж позивача підтверджується довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудового книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2006р. вих. №0714/11 та від 02.02.2022 № 1, а періоди навчання - дипломом від 30.06.1991 ТВ № 934442 та архівною довідкою від 14.02.2022 №1.10-46, в якій, в тому числі, зазначено проходження військової служби останнього.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі також - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з п.6 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року №1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Положеннями ст.100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, а в подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2016 №461.

При цьому, пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: - чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; - жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

При цьому, відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону №1788-XII, в редакції до 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Крім того, Конституційний Суд України 23.01.2020 року за результатами розгляду справи №1-5/2018(746/15) прийняв рішення №1-р/2020 та згідно з пунктом 3 цього рішення вирішено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

…

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам…».

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудового книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2006р. вих. №0714/11 позивач працював повний робочий день на Західно-українському регіональному підприємстві закритого акціонерного товариства «Південенергомонтаж» і за період з 29 липня 1991 року по 17 листопада 2000 року (дев`ять років три місяці 18 днів) виконував роботи по будівництву, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та ремонту будівель споруд та інших об`єктів (будівництво Добротвірської ТЕС, реконструкція Бурштинської ТЕС, будівництво Львівської ТЕЦ-2) за професією, посадою майстром, виконавцем робіт, що передбачена Списком №2 (розділ XXVII підрозділ 441, код КП-1223.2, підстава Постанова КМ від 11.03.1994 №162).

Також, з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.02.2022 № 1 позивач працював повний робочий день в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Еталон» і за період з 03 січня 2006 року по 02 червня 2014 року (вісім років п`ять місяців) виконував роботи по будівництву, реконструкції,технічному переоснащенню, реставрації та ремонту будівель споруд та інших об`єктів за професією, посадою виконавець робіт, що передбачена Списком №2 (розділ XXVII підрозділ 2290000б-24441, код КП 1223.2, підстава Постанови КМ від 16.01.2003 №36).

Судом встановлено, що трудова книжка наявна в матеріалах справи містить відомості щодо роботи позивача на вищезазначених посадах, а також вищезазначеними довідками підтверджено безпосередню зайнятість позивача на підприємстві та товаристві.

Крім того, в матеріалах справи наявні документи за час виконання роботи позивача, на підставі яких видані зазначені довідки, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві за спірні періоди.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дані довідки підтверджують право позивача на пільгову пенсію згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача, згідно довідки №0714/11 від 14.07.2006 року, оскільки відсутні витяги з держреєстрів щодо стану ліквідації підприємства та призначення ліквідатора спростовується ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.06 справа №7/202-7/96, якою ухвалено затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута та ліквідувати юридичну особу - банкрута ЗУРП ЗАТ «Південенергомонтаж» (в матеріалах справи).

Щодо не зарахування періодів роботи позивача згідно довідки №1 від 02.02.2022 року, з підстав не надання інших наказів про проведення атестації робочих місць на підприємстві, то слід зазначити, що відповідальність за швидке та якісне проведення атестації подається на керівника підприємства, організації (п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442).

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного (пільгового) стажу за час роботи, зазначеній у трудовій книжці, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду з 01.09.1984 року по 30.06.1991 року - навчання в Київському ордена Трудового Червоного прапора інженерно - будівельному інституті м. Київ суд зазначає наступне.

Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як вже вище зазначено, час навчання позивача у вищому учбовому закладі, підтверджується дипломом від 30.06.1991 ТВ № 934442 та архівною довідкою від 14.02.2022 №1.10-46, що узгоджується з пунктом 8 Порядку № 637, а відтак суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зарахування до страхового стажу роботи період проходження військової служби суд зазначає наступне.

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Також, час перебування громадян України на військовій службі, який зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, передбачено статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.

При цьому, питання зарахування до стажу періоду служби в Радянській армії, регулювалось у 1980-х роках Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим Постановою Ради міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.

Так, підпунктом «к» пункту 109 цього Положення передбачено, що окрім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР.

Як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_2 від 25.07.1991 року, позивач з 25.03.1985 по 29.05.1987 року проходив військову службу в лавах Радянської армії.

Відтак, суд вважає, що проходження позивачем військової служби повинно враховуватись до стажу періоду його роботи.

Проте, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу періоду служби з 25.06.1985 по 29.06.1987 нє підлягають задоволенню, оскільки у трудовій книжці чітко передбачено проходження військової служби з 25.03.1985 по 29.05.1987 року, яка є основними документом у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та Інструкцій №162, №58.

Таким чином, суд, в цій частині уважає за необхідне, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу, період проходження військової служби з 25.03.1985 по 29.05.1987 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії за віком.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачами дотриманий не був.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає критерію обгрунтованості.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 29.07.1991 року по 17.11.2000 року 09 року 03 місяці 18 днів, а також з 03.01.2006 року по 17.12.2010 року 04 роки 11 місяців 14 днів на посаді виконавця робіт та призначити пенсію за віком з 28.03.2024 року на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та зарахувати до страхового стажу згідно з п. «д» частини 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - навчання в Київському ордена Трудового Червоного прапора інженерно - будівельному інституті м.Київ період з 01.09.1984 по 20.06.1985 та період з 25.06.1987 по 30.06.1991 року, є похідними від першої позовної вимоги, тому також підлягають до задоволення в цій частині.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Щодо вимог які стосуються виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як просить позивач, то суд зазначає таке.

Відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахування позивачу до страхового стажу та пільгового стажу періоди його роботи і призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Як наслідок слід констатувати, що згадані вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то питання щодо їх стягнення буде вирішуватись судом після надання відповідних доказів щодо їх понесення позивачем.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 54 від 05.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи з 29.07.1991 року по 17.11.2000 року 09 років 03 місяці 18 днів, а також з 03.01.2006 року по 17.12.2010 року 04 роки 11 місяців 14 днів на посаді виконавця робіт та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з 28.03.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) згідно з п. «д» частини 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - навчання в Київському ордена Трудового Червоного прапора інженерно - будівельному інституті м.Київ період з 01.09.1984 по 20.06.1985 та період з 25.06.1987 по 30.06.1991 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), період проходження військової служби з 25.03.1985 по 29.05.1987 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса: 36000, м.Полтава, вул.Гоголя, 34; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович