Справа № 300/1980/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2024 р. справа № 300/1980/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу до Снятинської міської ради, комунального підприємства "Покуття-Комунальник" про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Керівник Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області, який діє в інтресах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу звернувся до суду з адміністративним позовом до Снятинської міської ради, комунального підприємства "Покуття-Комунальник" в якому просить суд:
В обґрунтування вимог зазначає, що Державною екологічною інспекцією Карпатського округу проводилася перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем та винесені приписи про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері поводження з відходами. Вказано про протиправну бездіяльність відповідача щодо поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради, зважаючи на те, що відповідачем не вживаються заходи щодо виконання вимог чинного законодавства.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Вказана ухвала отримана відповідачами 02.04.2024, в електронному вигляді в електронному кабінеті, що підтверджується довідками про доставку електронного листа відповідального працівника.
Суд зазначає, що відповідачами не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
Рішенням Снятинської міської ради № 279 від 02.11.2007 утворено КП "Покуття-Комунальник", а також затвердженого статут вказаного підприємства.

Відповідно до п.1.2, 1.3, 3.2 статуту вказаного підприємства, в редакції затвердженій рішенням Снятинської міської ради від 26.06.2014 №6800-35/2014, засновником КП "Покуття-Комунальник" є Снятинська міська рада, підприємство фінансується з міського бюджету, а також за рахунок прибутків отриманих з надання послуг населенню та юридичним особам, майно надане підприємству на правах оперативного управління.

Згідно розділу II статуту, передбачено, що основною метою діяльності підприємства є виконання робіт (надання послуг) з метою належного утримання об`єктів благоустрою комунальної власності, у тому числі:

- підтримання у належному стані благоустрою м. Снятин;

- підтримання у належному стані міських доріг, тротуарів, проводячи для цього ремонтні роботи, прибирання та вивіз сміття,

- проведення капітального ремонту житлового фонду та нежитлових будівель Снятинської міської ради;

- здійснення інших видів діяльності, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності КП "Покуття-Комунальник" є: 38.11 збирання безпечних відходів (основний); 81.10 комплексне обслуговування об`єктів; 81.29 інші види діяльності із прибирання; 96.03 організування поховань і надання суміжних послуг; 96.09 надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у; 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 38.21 оброблення та видалення безпечних відходів; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 81.22 інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів.

Рішенням Снятинської міської ради шостого демократичного скликання від 16.06.201 №128-8/2011 затверджено КП "Покуття-Комунальник" містобудівне обґрунтування розташування земельної ділянки для обслуговування полігону твердих побутових відходів площею 7,00 га в урочищі "Сміттєзвалище" в м. Снятин, а також надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у постійне користування КП "Покуття-Комунальник".

Надалі рішенням Снятинської міської ради від 02.08.2012 №317-18/2012 надано у постійне користування КП "Покуття-Комунальник" земельну ділянку площею 7,00 га в урочищі "Сміттєзвалище" в м. Снятии (кадастровий номер :07:016:0024), з цільовим призначенням для обслуговування полігону твердих побутових відходів, що підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №129943 від 25.12.2012 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00092).

Відповідно до паспорту місця видалення відходів "Полігон по захороненню твердих побутових відходів та сільськогосподарських відходів розміщений в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської міської ради», погодженого і зареєстрованого Департаментом екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації 29.09.2014 за №4, власником місця видалення відходів є КП "Покуття-Комунальник", початок експлуатації 2009 рік; розрахунковий термін експлуатації 31 рік і 6 місяців; площа 7.0 га; проектний обсяг видалення відходів 110,750 тис. м3; місце видалення відходів відкрите поверхневе, насипне; код і вид операції з видалення відходів D1 поховання в землі на організованому полігоні та D5 поверхневе покриття утвореного полігону ґрунтом з метою ізоляції його від навколишнього середовища.

Згідно інформації наданої Державною екологічною інспекцією Карпатського округу (далі ДЕІ Карпатського округу) в листі від 28.08.2023 №04.2-19/2705 встановлено, що протягом 03-16 лютого 2022 року інспекцією проведено планову перевірку діяльності КП "Покуття-Комунальник" Снятинської міської ради.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 44 від 16.02.2022, а також 2 протоколи про адміністративне правопорушення за ст.82-8,78 КУпАП на 1037 грн та винесено припис на усунення виявлених порушень від 16.02.2022 №69.

Згідно вказаного акту перевірки на полігоні по захороненню твердих побутових відходів та сільськогосподарських відходів розміщеному в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської міської ради: не встановлено репери для контролю рівня захоронения ТПВ; не забезпечено будівництво контрольно дезінфікуючої зони (дезбар`єру) для дезинфікації коліс транспортних засобів; відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами (на полігон ТПВ); на значній частині площі робочої карти захоронені шари відходів не ущільнюються та не пересипаються шаром інертних матеріалів; здійснюється захоронення видів відходів для утилізації яких існує технологія переробки; не здійснюється облік відходів типової форми №1-ВТ.

За результатами вказаної планової перевірки 16.02.2022 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ДЕІ Карпатського округу Голубчак Т.Я. складено протокол про адміністративне правопорушення №000452 стосовно директора КП "Покуття-Комунальник" за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.78 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно зі змістом якого підставою складання є: відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами (на полігон ТПВ).

Окрім того, 16.02.2022 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ДЕІ Карпатського округу Тимчишином І.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №000533 стосовно інспектора КП "Покуття-Комунальник" Гуцуляка І.В. за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 82,82-1 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно зі змістом якого підставою складання є те, що при експлуатації полігону допускається факт захоронення необроблених відходів, що є порушенням Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435.

Вищевказані протоколи та результати перевірки посадовими особами КП "Покуття-Комунальник" не оскаржувалися, а штрафи на загальну суму 1037 грн добровільно сплачені.

Разом з цим, з метою усунення порушень виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, посадовими особами ДЕІ Карпатського округу винесено припис №69 від 16.02.2022, згідно якого КП "Покуття-Комунальник" необхідно вжити заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами (на полігон ТПВ) у строк до 30.06.2022; не допускати на площі робочої карти захоронення шарів відходів для утилізації яких існує технологія переробки та які не ущільнюються та не пересипаються шаром інертних матеріалів (у строк до 30.04.2022); забезпечити проведення лабораторного контролю за впливом полігону на довкілля (у строк до 30.04.2022); заключити договір із спеціалізованим підприємством на вивезення фільтрату АС-машиною (у строк до 30.04.2022).

Відповідно до листп від 13.02.2024 №03-08/598 Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами КП "Покуття-Комунальник" не видавався.

Листом Снятинської міської ради від 15.02.2024 №01-03/9/21/144 повідомлено окружну прокуратуру, що станом на теперішній час усунення порушень згідно акту №44 від 16.02.2022 та припису ДЕІ Карпатського округу №69 від 16.02.2022 в повному обсязі не виконано, однак, 14.02.2024 подано декларацію №066603/24 про провадження господарської діяльності, а також укладено договір №006/24/УЕС з ТОВ "УКР-ЕКО-СТАНДАРТ" про надання послуг в галузі охорони атмосферного повітря, яким передбачено отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами. Окрім того, повідомлено, що виявлені порушення, зокрема, в частині будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`єру) для дезінфікації коліс транспортних засобів, а також встановлення реперів для заміру висоти розміщення ТПВ, будуть усунуті в ході реалізації Робочого проекту "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятии", оскільки дані роботи передбачені вказаним проектом.

Снятинською міською радою проведено закупівлю "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятии", ідентифікатор доступу UA-2018-06-14-001971-а, за результатами проведення якої між виконавчим комітетом Снятинської міської ради в особі міського голови ОСОБА_1 та ПП "Роса-ІФ" в особі директора ОСОБА_2 укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №08/08-18 від 10.08.2018.

Предметом вказаного договору є виконання підрядником відповідно до проектної документації та умов вказаного договору робіт по об`єкту "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятии" ДК 021:2015:45454000-4 Реконструкція, ціна предмету договору складає 36 248 000,00 грн 00 коп. з ПДВ (у т.ч. ПДВ 20% - 6041,334 тис. грн.).

Згідно листа від 29.02.2024 №01-03/9/21/190 Снятинської міської ради повідомлено окружну прокуратуру, що роботи передбачені робочим проектом "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятии" проводилися за рахунок державного та обласного бюджетів, на даний час, у зв`язку з недофінансуванням вищевказаного робочого проекту державним та обласним бюджетами і відсутністю на такі цілі коштів у Снятинської міської ради, передбачені роботи нереалізовано в повному обсязі та буде їх продовжено при наявності коштів.

Однак, листом Снятинської міської ради від 07.03.2024 №01-03/9/21/229 повідомлено окружну прокуратуру, що договір про закупівлю робіт за державні кошти №08/08-18 від 10.08.2018, укладений між виконавчим комітетом Снятинської міської ради в особі міського голови ОСОБА_1 та ПП "Роса-ІФ" в особі директора ОСОБА_2 не пролонговано на 2023-2024 роки та станом на 06.03.2024 втратив чинність.

Таким чином, з урахуванням наведених порушень, встановлено, що протягом тривалого часу, а саме з лютого 2022 року по теперішній час, незважаючи на притягнення посадових осіб КП "Покуття-Комунальник" до адміністративної відповідальності за порушення правил поводження з відходами та накладення стягнень, а також всупереч вимогам приписів внесених директору КП "Покуття-Комунальник", вказаним підприємством не вжито заходів для будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`еру) для дезінфікації коліс транспортних засобів, встановлення реперів для контролю за товщиною шару відходів та інертних матеріалів, що створює загрозу нормальному та безперебійному функціонуванню полігону твердих побутових відходів та загрозу для довкілля.

Крім того, КП "Покуття-Комунальник" протягом майже 2 років після виявлених порушень не вживались заходи щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (на полігон ТПВ), що згідно ст.12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" є підставою для обмеження, тимчасової заборони (зупинення) або припинення відповідно діяльності КП "Покуття-Комунальник" щодо експлуатації полігону ТПВ до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин, а лише після відповідного реагування окружної прокуратури (лист від 07.02.2024 №09.53-57-348) КП "Покуття-Комунальник" 14.02.2024 подано декларацію №066603/24 про провадження господарської діяльності, а також укладено договір №006/24/УЕС з ТОВ "УКР-ЕКО-СТАНДАРТ" про надання послуг в галузі охорони атмосферного повітря, яким передбачено отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами, що дозволяє на період дії воєнного стану здійснювати діяльність без отримання дозвільних документів.

Окрім того, окружною прокуратурою встановлено ряд інших порушень законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища допущених відповідачами при експлуатації полігону твердих побутових відходів в м. Снятии.

Зокрема, предметом договору про закупівлю робіт за державні кошти №08/08-18 від 10.08.2018 укладеного між виконавчим комітетом Снятинської міської ради в особі міського голови ОСОБА_1 та ПП "Роса-ІФ" в особі директора ОСОБА_2 є виконання підрядником відповідно до проектної документації та умов вказаного договору робіт по об`єкту "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятии" ДК 021:2015:45454000-4 Реконструкція, ціна предмету договору складає 36 248 000,00 грн з ПДВ (у т.ч. ПДВ 20% - 6041,334 тис. грн.).

Водночас, затвердженою тендерною документацією до вказаного договору та робочим проектом передбачається значна кількість робіт, які впливають на ґрунтове середовище шляхом порушенням ґрунтового покриву внаслідок риття траншей, рекультивації полігону, зняття поверхневого шару та внаслідок потрапляння фільтрату чи забруднених поверхневих вод у ґрунт, а також ряд інших робіт, які впливають на довкілля.

У той же час, окружною прокуратурою встановлено, що сторонами договору не дотримано вимоги Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", яким заборонено розпочинати провадження планованої діяльності, передбаченої вищевказаним договором без оцінки впливу на довкілля (ч. 4 ст. 3 цього Закону).

Так, згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" об`єкти оброблення відходів, що не є небезпечними, потужністю менше 100 тонн на добу належать до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Згідно з п. 14 ч. З ст. З Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про управління відходами" об`єкт оброблення відходів - установка, інженерна споруда або інший об`єкт, що використовується для здійснення операцій з відновлення або видалення відходів.

Згідно абз. 6 п. 1.3 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435 полігон побутових відходів - інженерна споруда, яка призначена для захоронення побутових відходів і повинна запобігати негативному впливу на навколишнє природне середовище і відповідати санітарно-епідеміологічним і екологічним нормам.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про управління відходами" видалення відходів - операція, що не є відновленням відходів, навіть якщо одним із наслідків такої операції є використання речовин або енергії.

До переліку операцій з видалення відходів наведеного в додатку 1 Закону України "Про управління відходами" належить захоронення на спеціально обладнаних полігонах, у тому числі захоронення у відокремлених секціях, закритих та ізольованих одна від одної та від навколишнього природного середовища, тощо (D5).

Згідно ч, 5 ст. 11 Закону України "Про управління відходами" об`єкти оброблення відходів проектуються, споруджуються та експлуатуються відповідно до вимог цього Закону, законодавства у сфері містобудування та у випадках, передбачених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підлягають оцінці впливу на довкілля.

Таким чином, полігони побутових відходів підпадають під категорію «об`єкти оброблення відходів», відповідно належать до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, у зв`язку з чим їх розширення, зміни та реконструкція належать до планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Отже, вищевказані роботи підпадають під категорію "реконструкція об`єктів оброблення відходів", відповідно належать до другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 вказаного закону забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Зважаючи на викладене, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планової діяльності законодавчо заборонено проведення розширення та реконструкції споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ.

Водночас, відповідно листа №03-08/898 від 23.02.2024 Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля відсутня інформація щодо здійснення процедур оцінки впливу на довкілля Снятинською міською радою, КП "Покуття-Комунальник" Снятинської міської ради щодо планової діяльності "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятин".

Окрім того, статтею 17 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" передбачалось, що дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону. Висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Згідно вимог ст. 13 Закону України "Про екологічну експертизу", який діяв до набрання чинності Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", здійснення державної екологічної експертизи було обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, перелік яких встановлювався Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. ст. 33, 39 Закону України "Про екологічну експертизу" процедура проведення екологічної експертизи, серед іншого, передбачала підготовку висновку екологічної експертизи. Позитивні висновки державної екологічної експертизи затверджувались центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до листа від 06.03.2024 №03-08/1025 Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА не проводилась екологічна експертиза щодо планової діяльності "Розширення та реконструкція споруд складування побутових та сільськогосподарських відходів на полігоні ТПВ у м. Снятин", висновки державної екологічної експертизи не видавалися.

Представник позивача зазначає, що порушення відповідачами вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища допущених відповідачами при експлуатації полігону твердих побутових відходів м. Снятин є систематичними, заходи щодо забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів не вживаються, а самостійне приведення у відповідність до вимог чинного законодавства та Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435, полігону твердих побутових відходів в м. Снятин, який знаходиться в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області та розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :07:016:0024) площею 7 га, яка перебуває у постійному користуванні КП "Покуття -Комунальник", шляхом: встановлення реперів для контролю за товщиною шару відходів та інертних матеріалів: будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`єру) для дезінфікаиії коліс транспортних засобів, згідно вимог встановлених зазначеними правилами, є неможливим.

Станом на час звернення до суду, докази на підтвердження виконання приписів та докази щодо виконання вимог чинного законодавства у сфері поводження з відходами відсутні.

У зв`язку з цим, з метою захисту інтересів держави, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Щодо обґрунтування підстав для представництва інтересів держави у суді, необхідно зазначити про таке.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4, 5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві в і такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурорам у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст. 53 КАС України, у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

-якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Вказані висновки, також, викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.

Крім цього, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №915/20/18, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17.

Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання законодавства про поводження з відходами належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 35 цього Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 № 38, ДЕІ Карпатського округу є міжрегіональним територіальним органом ДЕІ та їй підпорядковується. Повноваження інспекції поширюються на територію Івано-Франківської та Чернівецької областей.

ДЕІ Карпатського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами ДЕІ, дорученнями Голови ДЕІ, актами Івано- Франківської та Чернівецької обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Згідно підпункту 16 пункту 2 розділу II Положення про ДЕІ Карпатського округу, ДЕІ Карпатського округу відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства з питань поводження з відходами, зокрема щодо:

- дотримання вимог документів дозвільного характеру на здійснення операцій у сфері поводження з відходами;

- складення і ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, реєстру місць видалення відходів;

- перевезення небезпечних відходів територією України та

транскордонних перевезень відходів;

- збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації,

знешкодження, видалення, захоронення відходів (у тому числі недопущення змішування та захоронення відходів, які можуть бути утилізовані);

- ведення первинного обліку кількості, типу І складу відходів, що

утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються,

утилізуються, знешкоджуються та видаляються, подання відповідної статистичної звітності в установленому порядку та паспортизації таких відходів;

- дотримання вимог нормативно-технічної та технологічної документації, погодженої в установленому порядку, під час виробництва продукції (крім дослідних зразків) з відходів чи з їх використанням;

- дотримання правил і режиму експлуатації установок, виробництв з оброблення та утилізації відходів;

- дотримання вимог екологічної безпеки під час транспортування, зберігання, використання, знешкодження та захоронення хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних речовин і відходів;

- своєчасного та повного здійснення заходів із захисту земель від засмічення та забруднення відходами.

Пунктом 3 розділу II Положення про ДЕІ Карпатського округу передбачено, що ДЕІ Карпатського округу для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи.

Відповідно до п. 6 Положення ДЕІ Карпатського округу звертається до суду із позовами щодо:

- обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин;

- визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Окрім того, ДЕІ Карпатського округу пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Слід відмітити, що Положенням про ДЕІ Карпатського округу, затвердженим затвердженого наказом ДЕІ від 21.06.2021 №251, яке діяло на час проведення перевірок також передбачались аналогічні повноваження щодо звернення до суду із позовами.

У зв`язку з цим, органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах є ДЕІ Карпатського округу.

07 лютого 2024 року Коломийською окружною прокуратурою скеровано лист до ДЕІ Карпатського округу щодо вжиття заходів претензійно-позовного характеру про визнання бездіяльності Снятинської міської ради та зобов`язання Снятинської міської ради, або КП "Покуття-Комунальник" вжити заходів щодо приведення у відповідність до вимог чинного законодавства та Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435, полігону твердих побутових відходів, що розташований в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, у тому числі в частині будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`єру) для дезінфікації коліс транспортних засобів, а також встановлення реперів для заміру висоти розміщення ТПВ.

Листом ДЕІ Карпатського округу від 13.02.2024 №01-03/498, повідомлено окружну прокуратуру, що відповідно до п. 1 постанови КМУ від 13.03.2022 №303, на період дії воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), у зв`язку з чим, інші заходи державного нагляду (контролю) у 2022-2024 роках стосовно КП "Покуття-Комунальник" ДЕІ Карпатського округу не проводились.

Таким чином, враховуючи, що порушення вимог законодавства у сфері поводження з відходами з боку Снятинської міської ради та КП "Покуття-Комунальник" упродовж тривалого часу не усунуті, свій обов`язок із захисту інтересів держави ДЕІ Карпатського округу виконує неналежним чином.

Вказане свідчить, що суб`єктом владних повноважень неналежним чином здійснюється захист законних інтересів держави та відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру та пред`явлення відповідного позову, ураховуючи, що інтереси держави на цей час залишаються незахищеними.

Враховуючи зазначені обставини у органів прокуратури наявні не лише права, а й обов`язок вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під "нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. При цьому враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц, № 924/1256/17).

Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу та органу місцевого самоврядування може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та Верховного суду від 30.07.2020 справа №904/5598/18).

За таких обставин, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Про те, що КП "Покуття-Комунальник" не вжито заходів для усунення порушень згідно акту № 44 від 16.02.2022 та припису ДЕІ Карпатського округу №69 від 16.02.2022, а саме в частині будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`єру) для дезінфікації коліс транспортних засобів, а також встановлення реперів для контролю за товщиною шару відходів та інертних матеріалів окружній прокуратурі стало відомо з листа Снятинської міської ради від 15.02.2024 №01-03/9/21/144, а про те, що ДЕІ Карпатського округу не вживались відповідні заходи протягом 2022-2024 року окружній прокуратурі стало відомо з листа від 13.02.2024 №01-03/498.

Вказане свідчить про бездіяльність уповноваженого органу та підтверджує наявність підстав для вжиття заходів реагування прокурором, оскільки в іншому випадку інтереси держави залишатимуться незахищеними.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Законом України "Про управління відходами" визначено порядок регулювання відносин, пов`язаних із запобіганням утворенню та з управлінням відходами, що утворюються в Україні, а також з управлінням відходами, що перевозяться через територію України, вивозяться за її межі та ввозяться в Україну з метою відновлення, у тому числі рециклінгу.

При цьому відповідно до ст. 26 вказаного Закону, до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:

1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами;

2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами;

3) затвердження місцевих планів управління відходами;

4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів;

5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:?

1) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами;

2) організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення;

3) визначення у встановленому порядку суб`єктів господарювання, які здійснюють збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів;

4) визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами;

5) запровадження роздільного збирання побутових відходів та забезпечення виконання цільових показників щодо підготовки для повторного використання та рециклінгу побутових відходів;

6) організація роботи пунктів роздільного збирання побутових відходів;

7) забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів;

8) передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення;

9) надання інформації, проведення роз`яснювальної та просвітницької роботи серед населення щодо управління відходами;

10) визначення одиниці вимірювання обсягу наданої послуги з управління побутовими відходами;

11) затвердження норм надання послуги з управління побутовими відходами;

12) затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері управління побутовими відходами;

13) встановлення тарифів на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифів на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні);

14) укладення договорів з організаціями розширеної відповідальності виробників щодо запровадження приймання та роздільного збирання видів побутових відходів, на які поширюється розширена відповідальність виробника.

Органи місцевого самоврядування здійснюють й інші повноваження у сфері управління відходами відповідно до закону.

Статтею 30 Закону України "Про управління відходами" визначено загальні вимоги до управління побутовими відходами.

Зокрема, органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами.

Організація роздільного збирання побутових відходів здійснюється виконавчими органами органів місцевого самоврядування згідно з методикою роздільного збирання побутових відходів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Великогабаритні, ремонтні небезпечні відходи, відходи зелених насаджень збираються окремо від інших побутових відходів.

Під час проектування житлових та нежитлових будинків передбачаються будівництво та облаштування контейнерних майданчиків для роздільного збирання побутових відходів, урн для збирання побутових відходів.

Житлові масиви і внутрішньодворові території, дороги загального користування, зупинки громадського транспорту та інші об`єкти благоустрою населених пунктів, а також місця проведення масових заходів обладнуються контейнерними майданчиками для роздільного збирання побутових відходів урнами для збирання побутових відходів.

Територіальні громади на засадах співробітництва можуть спільно фінансувати будівництво, реконструкцію та/або утримання об`єктів оброблення побутових відходів, реалізовувати спільні проекти, спільно фінансувати (утримувати) підприємства, установи та організації комунальної форми власності, утворювати спільні комунальні підприємства, установи та організації, спільний орган управління.

Змістом ст. 40 Закону України "Про управління відходами" визначено що захоронення відходів здійснюється на полігонах, що відповідають вимогам законодавства та технологічне обладнання яких забезпечує захист грунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, контроль викидів в атмосферне повітря, забруднення грунтів і підземних вод. Суб`єкт господарювання, що здійснює управління полігоном, повинен мати дозвіл на здійснення операцій з оброблення відходів, а в разі захоронення небезпечних відходів - ліцензію на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами.

Полігони поділяються на такі класи: 1) полігони для небезпечних відходів, 2) полігони для відходів, що не є небезпечними; 3) полігони для інертних відходів.

Правила технічної експлуатації полігонів, припинення експлуатації, рекультивації та догляду за полігонами після припинення їх експлуатації затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Власник (балансоутримувач) полігона або суб`єкт господарювання, що здійснює управління полігоном, забезпечує розроблення та виконання протягом періоду експлуатації полігона програми моніторингу полігона. Порядок розроблення програми моніторингу полігона та вимоги до неї затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Власник (балансоутримувач) полігона або суб`єкт господарювання, що здійснює управління полігоном, забезпечує проведення рекультивації полігона після припинення його експлуатації, а також догляд за ним після його рекультивації протягом ЗО років. Догляд за полігоном після припинення його експлуатації включає дії, пов`язані з утриманням полігона після припинення його експлуатації, із здійсненням контролю і моніторингу параметрів навколишнього природного середовища, з усуненням можливих негативних впливів полігона на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

При формуванні тарифу на захоронення відходів до його складу включається повний перелік матеріально-технічних, експлуатаційних та адміністративних витрат, а також фінансова гарантія, що включає витрати на припинення експлуатації, рекультивацію та догляд за полігоном після припинення його експлуатації.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.8, 1.9, 1.10 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435 (далі - Правила експлуатації), Правила експлуатації є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів. Правила поширюються на полігони, що діють, та нові полігони, прийняті в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (461-2011-п).

На кожен полігон побутових відходів має бути розроблений, погоджений та затверджений проект, що включає санітарно-технічний паспорт. Роботи на полігонах побутових відходів виконуються відповідно до затвердженого проекту. Для кожного полігона побутових відходів відповідно до ДБН В.2.4- 2-2005 "Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування" має бути розроблена інструкція з експлуатації полігона, в якій мають бути враховані специфіка виробництва, наявність засобів механізації і ресурсів для виконання робіт.

На полігон, прийнятий в експлуатацію, повинен бути відповідний паспорт місця видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.98 N 1216.

На в`їзді до полігона побутових відходів має бути встановлений щит з такою інформацією: назва полігона побутових відходів; рік введення полігона в експлуатацію; найменування суб`єкта господарювання, що здійснює експлуатацію полігона побутових відходів; режим роботи полігона; види відходів, що приймаються на полігон; тарифи на надання послуг із захоронення побутових відходів; найменування структури, що забезпечує охорону полігона побутових відходів (п.п. 2.1.- 2.8. Правил експлуатації).

На кожному полігоні побутових відходів має бути контрольно-пропускний пункт (далі - КПП) і повинні бути встановлені автомобільні ваги для обліку кількості усіх видів відходів, що надходять на полігон побутових відходів.

Дорожні знаки при в`їзді на територію полігона встановлюються відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (1306-2001-п).?

Керівництво полігона забезпечує приймальника КПП такими даними: переліком промислових відходів і речовин, заборонених для захоронення на полігоні побутових відходів; переліком підприємств, з якими оформлені договори на надання послуг із захоронення побутових відходів; інформацією про місткість кузовів та коефіцієнт ущільнення транспортних засобів, в яких підприємства перевозять побутові відходи, зазначені у договорі.

Приймальник на КПП контролює прибуття транспортного засобу з відходами і приймає їх за такими документами: дорожній лист- товарно-транспортна накладна, в якій наведено вид та кількість відходів.

На КПП повинна бути встановлена вишка для візуального контролю виду відходів, що завозяться бортовими і самоскидними транспортними засобами.

Для радіометричного контролю всіх відходів КПП повинен бути оснащений спеціальними приладами.

У разі виявлення у відходах компонентів, заборонених для захоронення, приймальник або планувальник зобов`язаний відправити транспортний засіб, не розвантажуючи його, і зробити відповідний запис у дорожньому листі.

Відповідно до п.п. 3.16, 3.27 розділу III Правил експлуатації, передбачено, що ступінь ущільнення відходів слід контролювати реперами, встановленими по кутах робочої карти.

По кутах повністю підготовленого для укладання наступних шарів ярусу слід поставити репери висотою до 3 м від поверхні.

Також, згідно вказаних Правил експлуатації, репер - вертикальний металевий стояк заввишки до 3 м з позначками через 0,25 м, встановлюваний по кутах технологічних зон робочої карти для контролю за товщиною шару відходів та інертних матеріалів.

Підпунктами 5.1, 5.3, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10, 5.13, Правил експлуатації передбачено, що на полігонах має бути створена система моніторингу та заходи екологічної безпеки мають бути спрямовані на захист нормального стану повітря, ґрунту та підземних вод.

На основних напрямках поширення легких фракцій відходів встановлюються тимчасові сітчасті переносні елементи огорожі. Один раз на добу огорожу, що затримує леткі фракції, слід очищати.?

Проїзд ТЗ через контрольно-дезінфікуючу зону (далі дезбар`єр) є обов`язковим при температурі повітря понад +5 Со.

Необхідно відкачувати один раз на 10 днів розчин із дезбар`єру у цистерну з подальшим транспортуванням асенізаційними машинами на очисні споруди каналізації.

При температурі повітря понад +25 Со ділянки ущільнення відходів необхідно поливати водою з розрахунку 10 л на 1 куб.м побутових відходів або розчином із дезбар`єру.

Дослідження ґрунту на території полігона побутових відходів та у межах санітарно-захисної зони (на відстані 50, 100, 200 і 500 м) повинні проводитись не рідше ніж двічі на рік.

Територія полігона побутових відходів має бути обмежена нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод. Не рідше ніж двічі на місяць операторам інженерного обладнання полігона слід проводити її огляд і за потреби очищати.

Контроль за станом підземних вод має проводитись щокварталу через спостережні свердловини, кількість, розташування і глибина яких встановлюються згідно з проектом полігона.

Полігон побутових відходів повинен бути оснащений системами захисту грунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Екологічні і санітарно-технічні заходи, які здійснюються протягом року, заносяться у паспорт місць видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.98 N 1216 (1216-98-п).

Крім того, відповідно до п.п. 6.1-6.12 Правил експлуатації, полігони побутових відходів повинні мати охорону, кількість постів визначається керівництвом полігона побутових відходів залежно від конкретних умов, але не більше трьох.

Головний пост охорони має бути розташований на КПП або при в`їзді на полігон побутових відходів, при необхідності на полігоні побутових відходів встановлюються пересувні пости охорони.

Поряд із приміщенням охорони споруджується оглядова вишка у разі відсутності пересувних постів охорони та огорожі по всьому периметру полігона.

По периметру території полігона побутових відходів має бути споруджена суцільна огорожа заввишки до 2,0 - 2,5 м або ґрунтовий вал заввишки 1,5 - 1,7 м і завширшки 3,0 - 3,5 м, що забезпечить в`їзд транспортних засобів на полігон побутових відходів лише через КПП.

При в`їзді на полігон побутових відходів має бути встановлений шлагбаум або в`їзні ворота. Господарська зона полігона побутових відходів і територія КПП у темний час доби мають бути освітлені. Слід вважати достатнім освітлення не менше 5 лк.

Відповідно до п.п. 3.15, 3.45, 3.51 ДЕН В.2.4-2-2005 "Полігони твердих побутових відходів. Основні положення проектування" (далі - ДЕН) як правило, на відстані 1...2 м від водовідвідної канави розміщується огорожа території полігона ТПВ. По периметру на смузі шириною 5...8 м проектується садіння дерев, прокладаються інженерні комунікації (водопровід, каналізація), встановлюються щогли електроосвітлення. За відсутності інженерних споруд на цій смузі відсипаються кавальєри ґрунту, який буде використаний для ізоляції ТПВ. Вздовж периметра території полігона ТПВ проектується огорожа. В огорожі полігона ТПВ біля виробничо-побутового будинку проектуються ворота або шлагбаум.

Також п.п. 3.49 ДБН передбачає, що на виїзді з полігона ТПВ повинна бути контрольно-дезінфікуюча зона, обладнана залізобетонним резервуаром довжиною 8 м, глибиною 0,3 м і шириною 3,5 м для дезінфекції коліс сміттєвозів. Резервуар заповнюється дезінфІкуючим розчином і тирсою.

Пунктами 3.45, 3.53 та 3.136 ДБН регламентовано, що територія господарської зони повинна мати тверде покриття, освітлення І в`їзд з боку полігона ТПВ. Зовнішнє освітлення за постійною схемою передбачається тільки для господарської зони, добові карти освітлюються за тимчасовою схемою. Мінімальна освітленість робочих (добових) карт - 5 лк. Проектом передбачають можливість освітлення ділянок розвантаження ТПВ (за умови проведення робіт у темний час доби), достатню для забезпечення нормальних умов виконання роботи (освітлення не менше 5 люксів).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. З ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції: організовують розробку місцевих екологічних програм; організовують збір, переробку, утилізацію і захоронення відходів на своїй території; організовують управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення на своїй території.

Вирішення питань щодо збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, відповідно до пункту 6 чатсини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", віднесено до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про управління відходами", територіальні громади є власниками відходів, переданих їх утворювачами або попередніми власниками до систем управління побутовими відходами. Перехід права власності на відходи до інших суб`єктів здійснюється на підставі договору між органом місцевого самоврядування та суб`єктом господарювання у сфері управління відходами або між суб`єктами господарювання у сфері управління відходами. Організації розширеної відповідальності виробника є власниками відходів, прийнятих, зібраних або отриманих в інший спосіб у результаті діяльності такої організації.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про управління відходами" передбачено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані:

1) дотримуватися вимог щодо збирання, перевезення та оброблення відходів, встановлених цим Законом та Іншими нормативно-правовими актами;

2) не допускати змішування відходів, що можуть бути відновлені, з відходами, що не можуть бути відновлені;

3) вести облік відходів, що утворилися у результаті їхньої діяльності чи були отримані від інших суб`єктів господарювання, облік операцій з управління відходами та подавати звітність відповідно до закону;

4) класифікувати свої відходи відповідно до Національного переліку відходів та Порядку класифікації відходів;

5) забезпечувати здійснення операцій з оброблення відходів на об`єктах оброблення відходів;

6) забезпечувати утримання в належному санітарному і технічному стані об`єктів оброблення відходів, забезпечувати дотримання правил техніки безпеки та пожежної безпеки на них;

7) надавати місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади у сфері управління відходами інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність;

8) відшкодовувати шкоду, заподіяну здоров`ю та майну громадян України, навколишньому природному середовищу, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил управління відходами, відповідно до закону;

9) мати дозвіл на здійснення операцій з оброблення відходів;

10) мати ліцензію на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами та/або письмову згоду (повідомлення) на транскордонне перевезенн небезпечних відходів чи висновок на транскордонне перевезення відходів відповідно до закону;

11) забезпечувати професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері управління відходами;

12) призначати відповідальних осіб у сфері управління відходами;

13) виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За змістом ст. 2 Закону України "Про охорону земель", об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Згідно ст. 187 Земельного кодексу України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 46 Закону "Про охорону земель" при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням І захороненням відходів, забезпечуються: виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними; максимальне збереження ґрунтового покриву на основі обраного оптимального варіанта територіального розміщення об`єктів поводження з відходами; зняття родючого шару ґрунту, його складування, збереження та використання при рекультивації земель, покращенні малопродуктивних земель і благоустрої населених пунктів; запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій; рекультивація земельних ділянок після ліквідації об`єктів поводження з відходами.

Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що полігон твердих побутових відходів в м. Снятин, загальною площею 7 га, що розташований в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області експлуатується всупереч вимогам чинного законодавства в частині поводження з відходами, а також Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відносно розподілу судових витрат суд зазначає, що прокурор у даному випадку, звертаючись до суду з позовом, діяв як посадова особа органу державної влади, виступаючи в інтересах держави Україна.

Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Прокурор у даній справі є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді, а тому суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано доказів понесених витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати до стягнення з відповідача не належать.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Снятинську міську раду (, пл. Незалежності України, буд. 1, м. Снятин, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78300) та комунальне підприємство "Покуття-Комунальник" " (, вул. Шевченка, буд. 70, м. Снятин, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78300) вжити заходи щодо приведення у відповідність до вимог чинного законодавства та Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435, полігону по захороненню твердих побутових відходів та сільськогосподарських відходів в м. Снятин, який знаходиться в урочищі "Сміттєзвалище" на території Снятинської териоріальної громади Коломийського району Івано-Франківської області та розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :07:016:0024) площею 7 га, яка перебуває у постійному корстуванні комунального підприємства "Покуття-Комунальник", шляхом встановлення реперів для контролю за товщиною шару відходів та інертних матеріалів, а також будівництва контрольно-дезинфікуючої зони (дезбар`єру) для дезінфікації коліс транспортних засобів, згідно вимог встановлених зазначеними правилами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасникам справи рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Керівник Коломийської окружної прокуратури (, бульвар Лесі Українки, 47, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (, вул. Сахарова, 23 "а", м. Івано-Франківськ, 76014);

відповідач 1 Снятинська міська рада (, пл. Незалежності України, буд. 1, м. Снятин, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78300);

відповідач 2 комунальне підприємство "Покуття-Комунальник" (, вул. Шевченка, буд. 70, м. Снятин, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78300).

Суддя Главач І.А.