Справа № 560/3475/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3475/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішень від 08.09.2023 №12147-11844/В-05/8-2200/23, від 12.09.2023 № 12311-11845/В-03/8-2200/23, визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, що у червні 1998 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Відповідач припинив з 01.02.2022 виплату пенсії, про що його було повідомлено листами від 08.09.2023 та 12.09.2023. У цих повідомленнях зазначається, що припинення виплати пов`язане з тим, що протягом певного періоду пенсія отримується з використанням платіжної картки, а зняття коштів через банкомат проводиться без ідентифікації особи у банку, зважаючи на що необхідна періодична верифікація особи. Головне управління зазначило, що для поновлення виплати пенсії необхідно звернутись до ПФУ з паспортом або іншим документом, що посвідчує особу та місце проживання. Також зазначається, що подання заяви про поновлення виплати пенсії уповноваженим представником за довіреністю не передбачено.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Вказує на те, що оскільки позивач не звертався до сервісного центру Пенсійного фонду з метою контролю за виплатою пенсії, Головним управлінням 25.01.2022 прийняте рішення про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок позивача у АТ "Державний ощадний банк України з 01.02.2022.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1986 перебував на обліку у органах соціального захисту, а також отримував пенсію по інвалідності, розмір якої обчислювався згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII. З 01.10.1998 позивачу припинено виплату пенсії у зв`язку з його виїздом до Держави Ізраїль.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі №560/225/19, яке набрало законної сили згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати раніше призначеної пенсії з доданими до неї документами, подану ним через його представника, та у встановленому законом порядку та передбаченій законом формі з урахуванням висновків суду, прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та 26.07.2019 прийняте рішення №65 про поновлення виплати позивачу пенсії по 3-ій групі інвалідності з 09.11.2017.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №560/8565/20, яке набрало законної сили 09.07.2021 згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зобов`язане поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 07.10.2009 по 09.11.2017 відповідно до норм Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

На виконання цього рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 поновлено з 07.10.2009 виплату пенсії по 3-ій групі інвалідності з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

25.01.2022 відповідачем прийняте рішення про припинення перерахування позивачу пенсії на його поточний рахунок у АТ «Державний ощадний банк України» з 01.02.2022.

28.08.2023 представник позивача на підставі довіреності через Веб-портал Пенсійного фонду України подав заяву про поновлення виплати пенсії на особистий банківський рахунок ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.09.2023 №12147-11844/В-05/8-2200/23 позивача повідомлено про те, що для поновлення виплати пенсії йому необхідно особисто звернутись до сервісного центру обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 №137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватись права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Згідно із частиною 3 статті 25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок призначення та виплати пенсії регламентовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 №16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 1 частини 1, 4 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відтак, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця їх проживання (на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2020 у справі №489/5194/16-а та від 30 вересня 2021 у справі № 540/4060/20.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно із частиною другою статті 2 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відтак, кожен громадянин України має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Суд звертає увагу на те, що позивач, незважаючи на його проживання в Державі Ізраїль, вправі користуватись усіма конституційними правами, зокрема на пенсійне забезпечення.

Як зазначено в пункті 3.3. Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Конституційний Суд зазначив, що особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.

Імперативність заборони обмежувати чи позбавляти можливості реалізації громадянами України їх конституційного права на соціальне забезпечення у взаємозв`язку з дійсним місцем проживання особи також кореспондується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в пункті 52 рішення у справі №10441/06 "Пічкур проти України" від 7 лютого 2014.

У пункті 3 Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 також зазначено, що пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" створено правову ситуацію, у якій громадяни, які працювали на території України, сплачували страхові внески і отримали право на пенсію, але обрали постійним місцем проживання державу, з якою Україна не уклала міжнародний договір щодо виплати громадянам України пенсій, зароблених в Україні, позбавлені можливості їх одержувати. При цьому наголошується, що вказані положення Закону суперечать приписам Конституції України щодо неможливості скасування конституційних прав і свобод, рівності конституційних прав і свобод громадян незалежно від місця проживання, гарантування піклування та захисту громадянам України, які перебувають за її межами, права громадян на соціальний захист у старості.

Таким чином, проживаючи у Ізраїлі як громадянин України, позивач має такі ж конституційні права, як і інші громадяни, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Як вбачається з документів у справі, 29.06.2023 позивач через свого представника знову звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії на свій банківський рахунок.

Положеннями частини 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Таким чином, пенсіонер наділений правом вибору особисто звернутись до органу, що виплачує пенсію, або звернутись через свого представника.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 січня 2020 у справі №489/5194/16-а, від 5 лютого 2020 у справі № 501/28/17 та від 31 березня 2020 у справі №826/14837/16, від 18 травня 2022 у справі № 160/5259/20.

За таких обставин припинення виплати позивачу пенсії з 01.02.2022 та відмова у поновленні її виплати є протиправним. Також необґрунтованими є мотиви, викладені у листі ГУ ПФУ від 08.09.2023.

Що стосується вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Статтею 4 Закону визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пункт 2 Порядку №159 проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати передбачає, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. За змістом п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відтак, компенсація втрати частини доходів нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуде у момент отримання доходу/виплати доходу (суми заборгованості по пенсії).

Оскільки відповідач не спростував доводи позивача належними доказами і не довів суду протилежне, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області а також визнати протиправною відмову поновити виплату пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити з 01.02.2022 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 ( на відкритий ним у банківській установі України рахунок), вчинити дії з метою нарахування та виплати заборгованості по пенсії із виплатою компенсації втрати частини доходів за період невиплати пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 червня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок