Справа № 480/4323/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2024 року Справа № 480/4323/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Клещенка О.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4323/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидка І.І., у виконавчому провадженні №74674127 щодо виконання судового рішення за виконавчим листом № 480/2678/23, виданого 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом;
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидка І.І., від 08.05.2024 про закінчення виконавчого провадження №74674127 у зв`язку з фактичним та у повному обсязі виконанням судового рішення, виконавчий лист № 480/2678/23, виданий 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.05.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74674127. Проте, позивач стверджує, що будь-яких виконавчих дій з примусового виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у адміністративній справі №480/2678/23, державним виконавцем не проводилось, та не перевірялось чи фактично було виконано рішення суду, та не проаналізований детальний розрахунок нарахованої та виплаченої пенсії. На переконання позивача, повідомлена боржником обставина виконання судового рішення доказами не підтверджена і не давала державному виконавцю підстав вважати виконаним судове рішення та закінчити виконавче провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження».
У відзивах на позов, які надійшли до суду 31.05.2024 та 04.06.2024, відповідач проти позовних вимог заперечує, зазначивши, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.04.2024 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повідомлено, що на виконання рішення суду у справі №480/2678/23 ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії з 01.12.2020 з урахуванням висновків суду, в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 не змінився, доплата відсутня. Наведені обставини, на думку відповідача, були достатніми для винесення державним виконавцем 08.05.2024 постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Звертає увагу суду на те, що державним виконавцем вчинено всіх вичерпних дій для повного та реального виконання рішення суду по справі №480/2678/23 від 27.03.2024, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представники відповідачів і третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і міcце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №480/2678/23 - скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості задоволено частково.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №95 від 01.02.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум пенсії, з 01 грудня 2020 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП № 74674127 з примусового виконання виконавчого листа № 480/2678/23, виданого 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум пенсії, з 01 грудня 2020 року, з урахуванням висновків суду.

09.04.2024 державним виконавцем, на підставі ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома та виконання (а.с.33).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.04.2024 Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №480/2678/23 ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії з 01.12.2020 з урахуванням висновків суду, в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 не змінився, доплата відсутня (а.с.33 зворотній бік).

08.05.2024 державним виконавцем Відділу, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам та до суду з оригіналом виконавчого документа (а.с.34).

Не погодившись із постановою про закінчення виконавчого провадження № 74674127 від 08.05.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, викладеним у заявах по суті та які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIIІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Зокрема, як з`ясовано судом, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП №74674127 з примусового виконання виконавчого листа № 480/2678/23, виданого 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням виплачених сум пенсії, з 01 грудня 2020 року, з урахуванням висновків суду.

Приймаючи оскаржувану постанову від 08.05.2024 державний виконавець дійшов висновку про можливість закритя виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» враховуючи лише лист Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.04.2024 про те, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №480/2678/23 ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії з 01.12.2020 з урахуванням висновків суду, в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 не змінився, доплата відсутня.

Проте, суд зазначає, що із вказаного листа неможливо встановити, коли фактично здійснено перерахунок пенсії позивача, з якої дати та яким чином при цьому враховано висновки суду апеляційної інстанції, зокрема щодо того, що пенсійним органом необґрунтовано не враховано при перерахунку суми пенсії позивача календарні місяці страхового стажу у період з 01.01.1994 по 31.12.1998, що зазначені в довідці від 12.12.2019 за №2494.

Так, з матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем на вимогу суду, не вбачається, що до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 16.04.2024, на підтвердження фактичного виконання в повному обсязі постанови суду апеляційної інстанції, надавалися відповідні рішення, протоколи про перерахунок пенсії ОСОБА_1 тощо.

У той же час, 08.05.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидко І.І. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №74674127 з посиланням на те, що державним виконавцем було встановлено, що рішеня суду виконано фактично та в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вбачається, що відповідач формально підійшов до виконання обов`язків, та наданих йому законом повноважень в частині досягнення мети виконавчого провадження - виконання рішення суду та відновлення прав позивача, та зробив передчасний висновок про фактичне виконання рішення боржником в повному обсязі без фактичної перевірки такого виконання, що потягло за собою прийняття протиправної постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2024 ВП №74674127.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі Гірвісаарі проти Фінляндії - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п.4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. №15-рп/2004, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008року), право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі Сокуренко і Стригун проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на вище окреслене, встановлені судом фактичні обставини, та наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , та наявності підстав для їх задоволення, шляхом визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №74674127 від 08.05.2024, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидко І.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 480/2678/23, виданого 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидка І.І., у виконавчому провадженні №74674127 щодо виконання судового рішення за виконавчим листом № 480/2678/23, виданого 27.03.2024 Сумським окружним адміністративним судом, оскільки визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №74674127 від 08.05.2024 є належним, допустимим і достатнім способом захисту прав позивача у цій справі, що у повній мірі відновлює порушене право. Відтак, вимоги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжної інструкції від 24.05.2024 (а.с.22).

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Давидка І.І. від 08.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №74674127.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Петропавлівська, 75, м. Суми, Сумська область, 40003, ) суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька