Справа № 539/1286/24
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1286/24
Провадження № 2-а/539/12/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову серії БАД №500672 від 23.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови 23.03.2024 о 21:55 годині він керував автомобілем без полісу страхування. Вважає, що дана постанова є незаконною, безпідставною, складеною з порушенням вимог законодавства України та підлягає скасуванню з наступних підстав. 23.03.2024 його в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно було зупинено на автомобілі працівниками поліції на автодорозі Київ-Харків 205 км. При цьому поліцейський попрохав його пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, що він і надав. Ознайомившись з вказаними документами, поліцейський також попрохав надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ним було надано поліс, але інспектор вказав, що він вже пробив автомобіль по базі даних МТСБУ та виявив, що поліс вже не дійсний, а є простроченим. При цьому поліцейський відразу ж виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Йому не було повідомлено конкретну причину та підставу зупинення транспортного засобу. Крім того, на момент зупинки автомобіля порушень ним правил дорожнього руху працівниками поліції виявлено не було та протокол щодо порушень відносно нього не складався. Прямих підстав для зупинки транспортного засобу у поліцейського не існувало, підстав для складання постанови не було, клопотання про забезпечення правовою допомогою поліцейським було проігноровано. Відповідно до вимог законодавства України є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс автоцивілки та виписати протокол за його відсутність: при складанні протоколу щодо порушення ПДР; при оформленні ДТП. Тобто, якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол за якесь інше адмінправопорушення, то штрафувати його за відсутність полісу страхування поліцейський не має права. Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліс страхування виникає лише у випадках складання відносно водія протоколів. Крім того, поліцейським незаконно позбавлено його можливості користуватись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки під час розгляду адміністративної справи, який відбувся одноособово в службовому автомобілі, йому не було розтлумачено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи та винесення постанови відбувалися без його участі, його усне клопотання про забезпечення правовою допомогою було поліцейським проігноровано, про що ним зазначено в самій постанові. Справа була розглянута впродовж 5 хвилин з моменту зупинення транспортного засобу до винесення постанови, і він був позбавлений можливості користуватись допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто. Отже, поліцейський склав у своєму автомобілі постанову, де будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у справі, внаслідок чого поліцейським грубо порушені вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Тому винесена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. В оскаржуваній постанові не визначено яким чином поліцейський дійшов висновку, що ним було вчинено правопорушення. Поліцейський доказів правопорушення не надав, не зазначив про них у оскаржуваній постанові.

02.04.2024 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

29.04.2024 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду, витребувано від Головного управління Національної поліції в Полтавській області певні докази.

09.05.2024 судом постановлено ухвалу, якою клопотання позивача про заміну неналежного відповідача задоволено; замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Полтавській області належним відповідачем Департаментом патрульної поліції; витребувано від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції певні докази.

Від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено наступне. Щодо порушення позивачем правил дорожнього руху. 23.03.2024 о 21 год. 57 хв. на 208 км М-03 «Київ Харків Довжанський» ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Note днз НОМЕР_1 , не маючи при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ) ПДР. Підпунктом ґ) пункту 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс про укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Відповідно до п. 2.4. ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі, зокрема, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса особа несе відповідальність встановлену законом. Слід зазначити, що позивачем 23.03.2024 не було надано інспектору для перевірки чинного страхового полісу. Під час перевірки транспортного засобу під керуванням позивача у базі даних МТСБУ, яка перебуває у вільному доступі, було встановлено, що на момент зупинки 23.03.2024 автомобіль Nissan Note днз НОМЕР_1 був не застрахований. Враховуючі всі вищевказані норми законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосував до правопорушника стягнення у виді штрафу. Щодо підстави зупинки транспортного засобу позивача. Згідно з п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затверджений постановою КМУ від 29.12.2021 №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Таким чином, жодних порушень ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» інспектором патрульної поліції здійснено не було, оскільки автомобіль позивача було зупинено на блокпосту (м.Лубни). Щодо обмеження можливості скористуватись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується особистим підписом водія у п. 8 оскаржуваної постанови. Під чаc розгляду справи позивачем було висловлено бажання скористатись послугами адвоката, в чому йому було надано можливість викликати фахівця в галузі права на місце розгляду справи, на що позивач відповів «Якщо ви забезпечите». Після цього інспектор пояснив, що КУпАП передбачає тільки один випадок, коли працівники патрульної поліції лише інформують центр надання безоплатної вторинної правової допомоги, а не забезпечують його прибуття на місце (у випадку адміністративного затримання). Будь-яких інших випадків залучення фахівців в галузі права і сторони інспекторів патрульної поліції чинний КУпАП не передбачає. Крім того, ст. 268 КУпАП передбачає право особи користуватись юридичною допомогою адвоката, в чому йому було надано можливість, а не забезпечення працівниками патрульної поліції на вимогу позивача прибуття захисника на місце розгляду справи. Таким чином, жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зі сторони працівників патрульної поліції не було. Щодо доказів у справі. Відповідно до п. 1 Розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінойомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера. Згідно з п. 3 Розділу VІІІ Інструкції строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №500672 було винесено 23.03.2024. На момент отримання позову (17.05.2024), у зв`язку з обмеженими технічними можливостями відеозапис вчиненого правопорушення та відеозаписи розгляду справи, зафіксовані на портативний відеореєстратор, видалені із серверу УПП в Полтавській області ДПП, тому надати їх суду не виявляється за можливе.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.03.2024 поліцейським взводу 1 роти 1 БУПП в Полтавській області ДПП рядовим поліції Коваленком Ростиславом Романовичем було винесено постанову серії БАД № 500672 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Згідно спірної постанови, правопорушення полягає в тому, що «23.03.2024 о 21 год. 55 хв. на А/Д Київ Харків Довжанський 208 км водій ОСОБА_2 керував Т/З Nissan Note днз НОМЕР_1 без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Т/З, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України».

Факт керування транспортним засобом Nissan Note днз НОМЕР_1 23.03.2024 о 21 год. 55 хв. на А/Д Київ Харків Довжанський 208 км позивачем ОСОБА_2 не заперечувався. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, ст.ст. 124 1 - 126. Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з оскаржуваної постанови, 23.03.2024 року водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до пп. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Підпунктом 1 п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Згідно з ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред`являти його для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух лише у випадках, передбачених законодавством. Пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п. 21.2 наведеної статті контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. Згідно з п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами або посадовими особами Національної поліції. Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у пункті 2.1 ПДР України, документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Разом з тим, на думку позивача, останній був незаконно зупинений працівником поліції, оскільки не порушував ПДР, а тому зупинка його транспортного засобу була незаконною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. Суд вважає вказані доводи позивача безпідставними, оскільки вищенаведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суд від 25.09.2019 року по справі № 127/19283/17. За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. В оскаржуваній постанові зазначено, що відеофіксація здійснювалася за допомогою приладу БІК 469263. Проте, відповідачем разом з відзивом на позовну заяву відеозапис з нагрудної камери про фіксування правопорушення надано суду не було, оскільки як зазначив відповідач у відзиві, УПП в Полтавській області має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, а тому відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданих до неї документів було видалено за закінченням 30-денного терміну зберігання. Тому, надати вказаний відеозапис в якості доказу до суду не надалось можливим. Однак, відповідачем в якості доказу порушення позивачем пп.«ґ» п.2.1 ПДР України було надано суду копію витягу з бази МТСБУ, з якого вбачається, що станом на 23.03.2024 року поліс на ТЗ № ВІ 7882 ІА не знайдено. Судом було перевірено вказану інформацію на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України та встановлено, що поліс на ТЗ № ВІ 7882 ІА станом на 23.03.2024 року дійсно не знайдено. За таких обставин, суд робить висновок про порушення позивачем пп.«ґ» п.2.1 ПДР України станом на 23.03.2024 року. На виконання своїх посадових обов`язків, поліцейським ОСОБА_3 зупинено автомобіль під керуванням позивача та прийнято оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за порушення п.2.1 «ґ» ПДР України. Не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства твердження позивача про протиправність спірної постанови із посиланням на те, що зупинка позивача була безпідставною, з огляду на наступне. У силу вимог частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію України» № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути. Пунктом 2 ч.1 статті 32 Закону № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). У той же час, пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пред`явлення для перевірки документів, зазначених в п.2.1 ПДР України, включаючи і поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є одним із обов`язків водія. Суд вважає помилковими доводи позивача про безпідставність його притягнення до адміністративної відповідальності через відсутність доказів наявності у поліцейського підстав, визначених у статі 35 Закону України «Про Національну поліцію», для зупинки транспортного засобу позивача та вимоги про пред`явлення документів для перевірки. Наведені обставини на характер спірних правовідносин не впливають, оскільки не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху документи. Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу. Словосполучення «особа вчинила або має намір вчинити правопорушення», що міститься в п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», надає змогу поліцейському вимагати в особи пред`явлення нею документів незалежно від факту вчинення або ймовірного вчинення правопорушення. Також суд враховує, що частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена безумовна відповідальність особи за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в полісі (сертифікаті) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами статті 283 КУпАП у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Дослідивши зміст спірної постанови, судом встановлено, що вона відповідає ст. ст. 283, 284 КУпАП, зокрема, в ній міститься інформація про посадову особу, яка її склала, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зміст правопорушення, а також посилання на технічний прилад, яким зафіксовано вчинене правопорушення, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про роз`яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та підпис про отримання копії постанови. Вказане спростовує доводи позивача про те, що поліцейський не роз`яснив позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП, розглянув справу та виніс постанову без його участі.

У оскаржуваній постанові позивач зазначив, що його не було забезпечено правовою допомогою. На переконання суду, доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст.268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком поліцейського забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Санкція ч.1 ст.126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи. Між тим, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які би спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та підтвердили факт протиправності оскаржуваної постанови. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду справи не встановлено допущення поліцейським ОСОБА_4 порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, що було б достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та відповідає нормам чинного законодавства.

Наведене дає підстави для висновку, що поліцейський ОСОБА_3 , встановивши порушення позивачем вимог ч.1 статті 126 КУпАП, в межах наданих йому повноважень, правомірно склав оскаржувану постанову та застосував до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а відтак правові підстави для скасування постанови серії БАД №500672 від 23.03.2024 відсутні. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3.

Суддя О.Л. Овчаренко