Справа № 601/754/24
Суддя: Клим Т. П.
Дата ухвалення: 2024-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/754/24
Провадження № 2-а/601/26/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

представника позивача Булави О.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Булави Олександра Петровича до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанов про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Булава О.П., звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1475375 від 19 лютого 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. та скасування постанови серії Серії ЕНА №1475300, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 19.02.2024 інспектором поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП у Тернопільській області майором поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1475375, відповідно до якої 19.02.2024 о 13 годині 09 хвилин у селі Білокриниця, ОСОБА_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів до перехрестя, чим порушив п. 15.9 ПДР України. Також на ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії Серії ЕНА №1475300, відповідно до якої 19.02.2024 о 13 годині 09 хвилин у селі Білокриниця, він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, чим порушив пп 2.1 ПДР України.

Дані постанови вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню. Зазначає, що працівники поліції не надали жодних доказів зупинки ОСОБА_1 під час руху у селі Білокриниця. Зокрема не було надано жодних доказів, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу. Вказує, що співробітники поліції не надали відеоматеріали, які підтверджували би наявність складу правопорушення. Вказує, що позивач лише перебував у транспортному засобі MITSUBISHI ASX як пасажир. Окрім того, сама фабула обвинувачення, викладена у постанові про адміністративне правопорушення, є неконкретною, оскільки не вказується в чому саме виражається порушення ОСОБА_1 .

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та вина у його вчиненні, не доведені. Зазначає, що відсутність у постанові серії ЕНА №1475375 та постанові ЕНА №1475300 посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а також посилання на сам відеозапис, такий запис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що оскаржувані постанови винесені протиправно та підлягають скасуванню, оскільки, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відсутні та не зазначені в постановах жодні допустимі докази правопорушення, а також постанови винесені з порушенням процедури накладення стягнення.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 березня 2024 року представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, в якому зазначає, що 19.02.2024 близько 13 год. 09 хв. по вул. Шевченка, 14 у с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, позивач керував автомобілем марки «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м до перехрестя, чим порушив п. 15.9.Г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. Окрім того, після зупинки працівниками поліції було виявлено, що позивач був позбавлений Кременецьким районним судом Тернопільської області 09.05.2023 права керування транспортним засобом терміном 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Після дослідження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, заслухавши та врахувавши його усні пояснення інспектором Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_2 було винесено на позивача постанову серії ЕНА №1475375 за ч. 1 ст.122 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Інспектором Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 було винесено на позивача постанову серії ЕНА №1475300 за ч. 4 ст.126 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Факт здійсненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується тим, що на відео реєстратор закріплений у службовому автомобілі працівника поліції, чітко зафіксовано як позивач припаркувався ближче 10 м до перехрестя (відео «реєстратор» фрагмент 00:47). Щодо тверджень позивача про те, що він жодних правил не порушував і взагалі не керував жодним транспортним засобом 19.02.2024, а постанова щодо нього винесена з порушенням закону, які він виклав в своїй позовній заяві, вважає їх такими, що не відповідають дійсності, спростовуються відеодоказами доданими до даного відзиву та спрямовані на уникнення відповідальності, так як на відео «19.02.24 ст. 130» з бодікамери інспектора, зафіксовано як ОСОБА_1 перебуваючи в автомобілі сам розуміючи, що керує ним будучи позбавленим права керування, а також в стані алкогольного сп`яніння, швидко виходить з авто через пасажирські дверцята і пояснює поліцейським, що машина має функцію автопілота як у TESLA.

Звертає увагу суду, що інформація про використання портативного відеореєстратора та бодікамери наявна в оскаржуваних постановах та відображена в п.7 постанов, як матеріали, що до них додаються, а тому долучені відеозаписи є належними та допустимими доказом у справі.

Долучений ГУНП в Тернопільській області в якості доказу диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв язку із необхідністю надання інформації, яка має значення для розгляду справи, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді як файли. Таким чином, записані на оптичний диск носій інформації електронні файли у вигляді відеозаписів є оригіналом (відображенням) електронного документу, а тому не потребують засвідчення їх ЕЦП.

Водночас, звертає увагу суду, що не зазначення технічного приладу, за допомогою якого здійснювалась фото фіксація правопорушення, не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, вважає, що адміністративна постанова є обґрунтованою та законною, позивач дійсно допустив порушення ПДР тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи тому позов до задоволення не підлягає.

З огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ; залучити та заслухати в якості свідків інспекторів Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та майора поліції ОСОБА_2 .. В зв`язку з зайнятістю по службі, справу слухати у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Крім цього, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.

Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Булава О.П. позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданому відзиві просив справу слухати без участі їх представника.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 вказав, що працює в Кременецькому районному відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м до перехрестя, чим порушив п. 15.9.Г ПДР України. Вказав, що чітко бачив як ОСОБА_1 керував автомобілем, потім виходив з авто через пасажирські дверцята і пояснював, що машина має функцію автопілота. Після зупинки було виявлено, що позивач був позбавлений права керування транспортним засобом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 вказав, що працює в Кременецькому районному відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, зазначив, що 19.02.2024 здійснював партрулювання в с. Білокриниця на службовому авто, було виявлено транспортний засіб з технічними несправностями. Бачив як ОСОБА_1 виходив з авто з пасажирської сторони і сказав, що не керував авто та що автомобіль на автопілоті. Було встановлено, що водій позбавлений водійських прав, знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Від підпису на протоколі відмовився. В подальшому вину визнав.

Судом встановлено, що 19 лютого 2024 року майором поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 була винесена постанова серії ЕНА №1475375 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 19 лютого 2024 року о 13 год. 09 хв. по вул. Шевченка, 14 у с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MITSUBISHI ASX», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м до перехрестя, чим порушив п.15.9.Г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 19 лютого 2024 року позивач здійснив зупинку на перехресті по вул. Шевченка, 14 у с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області. Вказаний факт був встановлений працівниками поліції, які підійшли до ОСОБА_1 , повідомили йому про порушення ним ПДР України та запропонували надати свої документи.

Як зафіксовано на відео долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 виходить з авто через пасажирські дверцята. При спілкуванні з працівниками поліції позивач пояснює поліцейським, що не керував транспортним засобом, що машина має функцію автопілота як у TESLA.

Окрім того, 19 лютого 2024 року старшим сержантом Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Сидорович В.С. була винесена постанова серії ЕНА №1475300 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за порушення вимог правил зупинки.

Відповідно до вимог п. 15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Факт порушення позивачем пункту 15.9 (ґ) ПДР України, а саме те, що останній здійснив зупинку на перехресті, підтверджується відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, які долучені до матеріалів справи.

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відеоматеріали в своїй сукупності та послідовності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 15.9 (ґ) ПДР України ПДР України.

Відтак, позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, які б спростовали факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ЕНА №1475375 від 19 лютого 2024 року винесена працівником Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як зазначено в постанові серії ЕНА №1475300 від 19 лютого 2024 року при перевірці документів встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права керування, а саме був позбавлений права керуванням транспортними засобами Кременецьким районним судом Тернопільської області від 09.05.2023 терміном на 1 рік, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч ч. 4 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеофіксацією вчиненого правопорушення.

Дослідивши відеозапис із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора, судом встановлено, що на них зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

З огляду на наведене, суд вважає що оскаржувану постанову слід залишити без змін як законну та обґрунтовану, а адміністративний позов без задоволення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Булави Олександра Петровича до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанов про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення складено 03 червня 2024 року.

Головуючий: Т. П. Клим