Справа № 420/5601/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5601/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги на догляд одиноким малозабезпеченим особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує стороннього догляду; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу на догляд одиноким малозабезпеченим особам, які досягли 80- річного віку та за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує стороннього догляду, з дати її звернення - з 09.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, має 96 років, також потребує стороннього догляду. Донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджуєьься свідоцтвом про смерть. Донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є пенсіонеркою, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 . Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Непрацездатною, зокрема, є особа пенсійного віку, якою є позивач та її чоловік. Потребу постійного догляду позивача підтверджено Висновком ЛКК №4/187 від 20.09.2023 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16" Одеської міської ради, в якому зазначено, що позивачка потребує стороннього догляду. Отже, позивачка є одинокою особою, що не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати, а тому має право на допомогу на догляд одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК потребують постійного стороннього догляду.

Представником відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що законодавством передбачено призначення допомоги на догляд одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК потребують постійного стороннього догляду та одержують пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд». Відповідно до законодавства одинокою є особа, яка не пов`язана із будь-якою іншою особою або множинністю осіб кровним спорідненням (родинністю), шлюбом чи відносинами усиновлення. Реалізувавши своє право на сім`ю, зазначене ст. 291 ЦК України, одинока особа набуває статуса члена сім`ї. У зв`язку з цим втрачається статус одинокої особи. До одиноких осіб, що мають право на державу соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, які не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати. 13.11.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зверталися до управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з заявами щодо призначення кожному державної соціальної допомоги на догляд, як одинокій особі, яка досягла 80-річного віку та за висновком ЛКК потребує стороннього постійного догляду. Оскільки подружжя не є одинокими, державна соціальна допомога на догляд кожному з членів родини не призначена. В подальшому із заявою за формою, встановленою Мінсоцполітики щодо призначення державної соціальної допомоги на догляд, як одинокій особі, яка досягла 80-річного віку та за висновком ЛКК потребує постійного стороннього догляду, подружжя до Департаменту не зверталось. 09.11.2023 від подружжя надійшло звернення щодо призначення їм допомоги, на яке їм була надана відповідь від 24.11.2023 № 02-Д-15401/3-п, 02-Д-15398/2-п.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03 травня 2024 року витребувано від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради інформацію та належним чином завірені копії документів, які слугували підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги на догляд одиноким малозабезпеченим особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує стороннього догляду, в тому числі належним чином завірену копію заяви від 09.11.2023 року з додатками, та зупинено провадження у справі для одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 31 травня 2024 року поновлено провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є пенсіонеркою та 09.11.2023 року звернулась до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги на догляд (а.с. 14-26, 93-94).

24 листопада 2023 року Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради надано відповідь та повідомлено, що відповідно до законодавства одинокою є особа, яка не пов`язана із будь-якою особою або множинністю осіб кровним спорідненням (родинністю), шлюбом чи відносинами усиновлення. Реалізувавши своє право на сім`ю визначене ст. 291 ЦК України, одинока особа набуває статусу члена сім`ї. У зв`язку з цим втрачається поняття «одинока особа». До одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати. Згідно Конституції України та Сімейного кодексу України родичами є: повнолітні діти, які зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків; інші члени сім`ї, на яких покладено обов`язок по утриманню, в тому числі повнолітні внуки, правнуки. Оскільки подружжя не є одинокими, отже підстав для призначення державної соціальної допомоги на догляд на кожного не передбачено законодавством (а.с. 20-21).

Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд визначає Закон України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» державна соціальна допомога на догляд призначається, зокрема, одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком лікарсько-консультативної комісії потребують постійного стороннього догляду і одержують пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Призначення і виплата державної допомоги на догляд здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; державної соціальної допомоги на догляд визначає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261.

Згідно п. 4 Порядку № 261 до одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати. Підтвердженням належності до цієї категорії є: інформація про відсутність працездатних родичів (незалежно від місця їх проживання), зобов`язаних за законом їх утримувати (зазначається у поданій заяві про призначення допомоги на догляд); інформація про склад сім`ї (зазначається в декларації про доходи та майно особи, яка звернулася за призначенням соціальної допомоги) (у разі потреби).

Відповідно до п. 10 Порядку № 261 для призначення соціальної допомоги подаються такі документи: заява за формою, встановленою Мінсоцполітики. Під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Громадяни Республіки Польща, які перебувають на території України на умовах, передбачених Законом України "Про встановлення додаткових правових та соціальних гарантій для громадян Республіки Польща, які перебувають на території України", пред`являють паспортний документ іноземця, іноземці та особи без громадянства - паспортний документ іноземця та посвідку на постійне проживання або посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; декларація про доходи та майновий стан осіб для призначення соціальної допомоги, складена за формою, встановленою Мінсоцполітики (у разі потреби); копія рішення суду про визнання особи недієздатною (для недієздатної особи); копія рішення про призначення опікуна (для недієздатної особи, якій призначено опікуна); копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу, який виконує функції опікуна над особою (для недієздатної особи, опікуна якій не призначено); Інформація про склад сім`ї зазначається в декларації про доходи та майно особи, яка звернулася за призначенням соціальної допомоги (у разі потреби).

Згідно п. 11 Порядку № 261 соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.

Відповідно до п. 13 Порядку № 261 державна соціальна допомога на догляд (далі - допомога на догляд) призначається: одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК потребують постійного стороннього догляду та одержують пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім осіб, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту).

Згідно п. 20-21 Порядку № 261 допомога на догляд призначається, зокрема, особам, зазначеним у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, - органами соціального захисту населення;

Для призначення допомоги на догляд особи, зазначені у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, подають документи, передбачені абзацами другим-десятим пункту 10 цього Порядку, та висновок ЛКК (для осіб, які потребують постійного стороннього догляду). Органи соціального захисту населення додають до заяви довідку про вид, розмір пенсії і період, на який вона призначена (згідно з електронною базою даних про одержувачів пенсії). У разі відсутності зазначеної інформації на дату подання заяви в електронній базі даних про одержувачів пенсії та у разі звернення за призначенням допомоги на догляд замість надбавки на догляд органи соціального захисту населення додають до заяви витребувану від органів, які призначили особі пенсію, відповідно довідку про вид, розмір пенсії і період, на який вона призначена, та довідку - атестат про припинення виплати раніше призначеної надбавки на догляд.

Пунктом 23 Порядку № 261 допомога на догляд призначається з дня звернення за допомогою. Днем звернення за призначенням допомоги на догляд вважається день прийняття органом, що призначає допомогу, заяви з усіма необхідними документами. У разі коли заява про призначення допомоги на догляд з усіма необхідними документами надсилається поштою, днем звернення вважається дата на поштовому штемпелі з місця відправлення заяви. У разі коли до заяви про призначення допомоги на догляд додано не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи необхідно додати. У разі подання решти документів не пізніше трьох місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність їх подання днем звернення вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Відповідно до п. 46 Порядку № 261 заява про призначення соціальної допомоги і допомоги на догляд подається особою відповідно до органів, зазначених у пунктах 9 і 20 цього Порядку, за місцем проживання. Заяви з необхідними документами для призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд особам, зазначеним у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, приймаються від заявників органами соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами для призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд особам, зазначеним у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, приймаються від заявників органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Заяви з необхідними документами для призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд особам, зазначеним у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному органу соціального захисту населення. Орган, що призначає допомогу, перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про заявника даним паспорта громадянина України та іншим документам, здійснює попередню правову оцінку змісту і належного оформлення поданих документів, засвідчує їх копії. Заява про призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд розглядається органами, що призначають відповідну допомогу, не пізніше ніж протягом 10 днів після її надходження з усіма необхідними документами, а у випадках, передбачених абзацами третім - п`ятим цього пункту, - протягом 10 днів після одержання заяви про призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд з усіма необхідними документами/електронної справи.

Згідно п. 47 Порядку № 261 про відмову в призначенні соціальної допомоги або допомоги на догляд орган, що призначає допомогу, письмово повідомляє особу, яка звернулася за її призначенням, у п`ятиденний строк з дня прийняття рішення.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 24.11.2023 року зокрема ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги на догляд, з підстав того, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є одиноким, з посиланням на ЦК України та Сімейний кодекс України (а.с. 20-21).

При цьому, відповідно до статті 266 Сімейного кодексу України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом тим, визначення одинокої особи, під час вирішення питання про призначення соціальної допомоги або допомоги на догляд врегульоване Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати.

Згідно п. 4 Порядку № 261 до одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» до працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є пенсіонеркою (а.с. 22-23).

За таких підстав, посилання відповідача на те, що позивач не є одинокою, як на підставу для відмови у призначенні допомоги на догляд, є неспроможним та спростовується зібраними по справі доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги на догляд, є необгрунтованою та прийнята без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття вказаного рішення.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу на догляд одиноким малозабезпеченим особам, які досягли 80- річного віку та за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує стороннього догляду, з дати її звернення - з 09.11.2023.

В той же час, з аналізу приписів Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261 слідує, що вирішення питання про призначення допомоги на догляд відноситься до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту буде зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року (вхід. № 02-Д-15398/2 від 16.11.2023 року) про призначення допомоги на догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги на догляд; зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року (вхід. № 02-Д-15398/2 від 16.11.2023 року) про призначення допомоги на догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні допомоги на догляд.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року (вхід. № 02-Д-15398/2 від 16.11.2023 року) про призначення допомоги на догляд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук