Справа № 320/2203/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2024 року м. Київ № 320/2203/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянув у порядку письмового провадження клопотання представника позивача про розподіл судових витрат в адміністративній справі
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення,ав
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати а саме судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

До суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі № 320/2203/23 відповідно до змісту якого останній просить суд стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені ОСОБА_1 під час розгляду справи № 320/2203/13 у розмірі 16 500,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 суд призначив судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі № 320/2203/23.

У судове засідання, призначене на 11.07.2023 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви.

Водночас, судом встановлено, що на адресу суду надійшли заперечення на ухвалу щодо винесення додаткового рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у яких відповідач просить відмовити в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі № 320/2203/23, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16500,00 грн.

Обґрунтовуючи вказані заперечення відповідач зазначив, що позивачем не надано достатніх та детальних доказів на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме не надано доказів понесення витрат на правову допомогу.

Додатково відповідач зауважив, що при визначенні компенсації понесених витратна професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 суд ухвалив подальший розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами докази, вирішуючи питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16500,00 грн суд виходить з такого.

Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15.

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом позивача надано до суду наступні копії документів: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 5373 від 19.04.2013; ордеру про надання правової (правничої) допомоги серія АА №126076 від 21.12.2022; договору про надання правової допомоги №12/12/22 від 12.12.2022; додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №12/12/22 від 12.12.2022; акта про виконання робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги № 12/12/22 від 12.12.2022 від 04.04.2023.

Пунктом 2.1 Договору про надання правової допомоги №12/12/22 від 12.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Правозахисник» за цим договором Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати правову допомогу клієнту на підставах, в порядку і обсязі, визначеному у Договорі за погодженням сторін, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити її у встановленому цим договором порядку.

Так, в Додатку №1 від 12.12.2022 до Договору про надання правової допомоги № 12/12/22 від 12.12.2022 сторони погодили розцінки за послуги з надання правової допомоги щодо справи про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 1329 від 29.09.2022, зокрема:

Аналіз документів вартість за одну годину 1000,00 грн кількість 2 год 2000,00 грн.;

Консультація щодо справи вартість за годину 1000,00 грн кількість 2 год 2000,00 грн;

Підготовка і подання позовної заяви - вартість 10000,00 грн;

Судові засідання вартість за годину 1,500 грн -кількість 2 год 3000,00 грн. Всього 17000,00 грн.

04.04.2023 сторонами було підписано Акт про виконання робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №12/12/22 від 12.12.2022. згідно якого адвокат на умовах договору надав, а клієнт отримав наступні послуги щодо судової справи про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії № 1329 від 29.09.2022:

Аналіз документів вартість за одну годину 1000,00 грн кількість 2 год 2000,00 грн.;

Консультація щодо справи вартість за годину 1000,00 грн кількість 2 год 2000,00 грн;

Підготовка і подання позовної заяви 1 документ вартість 10000,00 грн;

Відповідь на відзив від 27.02.2023 - 1 документ 1000,00 грн;

Судові засідання (04.04.2023) вартість за годину 1,500 грн -кількість 1 год 1500,00 грн. Всього 16500,00 грн.

Суд зазначає, що з акта про виконання робіт (надання послуг) від 04.04.2023 вбачається, що до складу наданих послуг увійшли аналіз документів (2000,00 грн) та консультація щодо справи (2000 грн) їх складу увійшли такі послуги, як, наприклад, пошук та аналіз законодавства, роз`яснень та судової практики тощо.

Суд вважає, що такі дії представників не відповідають ознакам неминучості їх понесення, оскільки, по-перше, представником позивача до складу витрат включена вартість інших дій, які фактично охоплюють необхідність таких підготовчих дій, зокрема, послуги з підготовки та подання до суду позовної заяви та відповідного пакету документів тощо.

Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96172760) виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, не відповідають критерію неминучості, охоплені за свою суттю іншою послугою, а тому зазначені витрати в сумі 4000,00 грн не підлягають стягненню на користь позивача.

У іншій частині понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн, суд зазначає, що позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи.

На думку суду, заявлений розмір витрат в сумі 12 500,00 грн не суперечить складності справи. Отже, суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн. Витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі № 320/2203/23 задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

3. У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Панова Г. В.