Справа № 440/12988/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/12988/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС в Полтавській області), у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області від 09.08.2023 №24-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 09.08.2023 №24-дс є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки цей наказ прийнятий з порушенням вимог законодавства України, ОСОБА_1 не має жодного статусу у кримінальному провадженні №0000099 від 10.03.2023, а лист УСБУ від 17.05.2023 за №117/5/16-31 не є підтвердженням вини позивача. Вважає, що сама по собі наявність кримінального провадження, повідомлення про підозру в якому було оголошено іншій особі, не може свідчити про порушення позивачем вимог Закону, про які зазначено у спірному наказі. Вказує, що ним не було вчинено дисциплінарного проступку, за який оспорюваним наказом його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12988/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21 вересня 2023 року до суду надійшла заява відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 79/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року залишено без задоволення заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у справі №440/12988/23 /а.с. 84-85/.

03 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с 89-93/, в якому представник ГУ ДПС у Полтавській області просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 було викликано для допиту як свідка у кримінальному провадженні №0000099, а отже, він має статус свідка у цьому кримінальному провадженні, а факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується ухвалою слідчого судді від 24.04.2023 у справі 554/3429/23 у кримінальному провадженні №0000099. Вказує, що для вирішення питання про правомірність притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності необхідно з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в діях позивача, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі особи отримали/отримають в рамках кримінального провадження. Зазначає, що подія обшуку в Кременчуцькій ОДПІ набула резонансу в засобах масової інформації, що підірвало авторитет Державної податкової служби України.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Із 24.12.2020 та на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 займав посаду головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області, що належить до посад державної служби категорії "В", здійснював посадові обов`язки на підставі посадової інструкції за цією посадою, з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 28.03.2023 /а.с. 140/.

24.04.2023 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/3429/23 у кримінальному провадженні №0000099 від 10.03.2024 постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем знаходження Кременчуцької державної податкової інспекції ГУ ДПС в Полтавській області /а.с. 113-114/.

25.04.2023 на підставі цієї ухвали слідчого судді проведено обшук, про що складено протокол обшуку від 25.04.2023 /а.с. 162-166/.

17.05.2023 до ГУ ДПС в Полтавській області надійшов лист УСБУ в Полтавській області від 16.05.2023 №5/1-2203 з проханням вжити заходів реагування відносно працівників ГУ ДПС в Полтавській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за результатами їх проведення повідомити на адресу Управління СБ України в Полтавській області. У листі вказано, що працівники ГУ ДПС в Полтавській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у змові з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_1 , головою ВЛК вказаної установи та медичними працівниками однієї з лікарень м. Кременчука налагодили масштабну схему ухилення військовозобов`язаних осіб від військової служби. 26.04.2023 в рамках кримінального провадження ОСОБА_2 оголошено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. Вказано, що за результатом проведення комплексу слідчих дій буде вирішуватися питання щодо оголошення підозр іншим учасникам злочинної схеми /а.с. 116/.

06.06.2023 ГУ ДПС в Полтавській області складено акт №4/16-31-14-23 позапланової невиїзної перевірки з метою встановлення причин та умов, що призвели до вчинення головним інспектором відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів, контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ОСОБА_3 корупційного правопорушення /а.с. 117-133/.

21.06.2023 начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_4 складено доповідну записку на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС у Полтавській області №408/16-31-14-03 з пропозицією розглянути питання щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_1 за вчинення порушень вимог частини першої статті 38 Закону №1700, пункту 2 розділу ІІ, Загальних правил етичної поведінки, абзацу 2 пункту 3.1, пунктів 3.3 та 3.5 розділу 3 "загальні обов`язки Працівників", абзацу 2 пункту 4.3 розділу 4 "Доброчесність" Правил 52 /а.с. 108-112/.

26.06.2023 в.о. начальника Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_5 видано розпорядження №45-р "Про порушення дисциплінарного провадження", яким з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, вчиненого згідно з інформацією, що міститься у доповідній записці відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Полтавській області від 21.06.2023 №308/16-32-14-03, відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу" зі змінами і доповненнями, Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 зі змінами, Порядку взаємодії структурних підрозділів Головного управління ДПС у Полтавській області при здійсненні дисциплінарних проваджень, затвердженого наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.08.2022 №262 зобов`язано: порушити дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області Мізюна Віталія (пункт 1); визначити строк здійснення дисциплінарного провадження тривалістю 45 календарних днів (пункт 2); для здійснення дисциплінарного провадження утворити дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ у складі згідно з додатком (пункт 3) /а.с.104-106/.

Довідкою Головного управління ДПС у Полтавській області від 07.07.2023 №562/16-31-11-31 підтверджено, що станом на 07.07.2023 головний державний інспектор відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_6 діючих дисциплінарних стягнень не має /а.с. 139/.

11.07.2023 ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, у яких зазначив, що наявність вини у вчиненні дисциплінарного правопорушення не визнає, під час виконання службових повноважень додержується вимог Закону України №1700 "Про запобігання корупції", загально визначених етичних норм поведінки та діє у рамках діючого законодавства України, завжди ввічливий у стосунках з громадянами, керівниками і підлеглими /а.с. 141-142/.

25.07.2023 ОСОБА_1 був ознайомлений із службовою запискою голови дисциплінарної комісії ОСОБА_7 "Про організацію роботи дисциплінарної комісії" /а.с. 147-148/.

25.07.2023 ОСОБА_1 ознайомлений із матеріалами дисциплінарної справи відносно нього /а.с. 161/.

31.07.2023 дисциплінарною комісією складено та внесено в.о. начальника ГУ ДПС в Полтавській області ОСОБА_8 подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ про результати розгляду дисциплінарної справи головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області Мізюна Віталія (пункт 12 частини другої статті 73 Закону України "Про державну службу") №1086/16-31-01-01-дк, в якому зазначено, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 65, статей 66, 67 Закону України "Про державну службу", з урахуванням характеру дисциплінарного проступку, який є правопорушенням, пов`язаними з корупцією, у зв`язку з порушенням частини 1 статті 38 Закону України від 14.10.2014 №1700-VІІ "Про запобігання корупції" зі змінами; пункту 2 розділу II Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за №1203/29333, зі змінами та абзацу 2 пункту 3.1, пунктів 3.3. та 3.5 розділу 3 "Загальні обов`язки працівників", абзацу 2 пункту 4.3 розділу 4 "Доброчесність" Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 "Про затвердження Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби", та наявністю вини державного службовця, з урахуванням грубого порушення службової дисципліни, що нанесло істотну шкоду інтересам ДПС, негативно вплинуло на репутацію ГУ ДПС, його працівників та спричинило шкоду авторитету державної служби в цілому, запропоновано застосувати до головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_1 попередження про неповну службову відповідність /а.с. 178-197/.

В основу висновків цього подання дисциплінарною комісією покладено зміст ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 у справі №554/3429/23 про надання дозволу на проведення обшуку.

Копія описаного подання була вручена позивачу ОСОБА_1 02.08.2023 /а.с. 199/.

04.08.2023 позивачем надано письмові пояснення дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарної справи головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_1 за вх. №31576/6/16-31/ЕП від 04.08.2023, в яких позивачем вказано, що порушень, зазначених у поданні, він не вчиняв, у рамках дисциплінарного провадження його провина не доведена, докази відсутні. Наявність вини у вчиненні дисциплінарного правопорушення ОСОБА_1 не визнає /а.с. 201/.

09.09.2023 в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області прийнято наказ №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ", яким попереджено про неповну службову відповідність головного державного інспектора відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Полтавській області ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 4 та 5 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" (пункт 1); наказано управлінню персоналу ( ОСОБА_9 ) забезпечити вжиття заходів передбачених: пунктами 6, 7 статті 77 Закону України "Про державну службу" та абзацом 4 частини 1 статті 59 Закону України "Про запобігання корупції" та пунктом 4 розділу II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 №166 (пункт 2) /а.с. 214-221/.

Цей наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 09.09.2023 №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення" вмотивований змістом ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 у справі №554/3429/23. У наказі наявне посиланням на інформацію з веб-сайтів мережі Інтернет щодо повідомлення про проведення обшуку в Кременчуцькій ДПІ та затримання працівника податкової служби за посиланнями, описаними в цьому наказі. Зазначено, що перевіркою встановлено допущення ОСОБА_10 порушень частини першої статті 38 Закону № 1700; пункту 2 розділу II Загальних правил етичної поведінки; абзацу 2 пункту 3.1, пунктів 3.3 та 3.5. розділу 3 «Загальні обов`язки Працівників», абзацу 2 пункту 4.3. розділу 4 «Доброчесність» Правил 52. Вказано, що факт порушення ОСОБА_10 частини першої статті 38 Закону № 1700; пункту 2 розділу II Загальних правил етичної поведінки; абзацу 2 пункту 3.1, пунктів 3.3 та 3.5. розділу 3 «Загальні обов`язки Працівників», абзацу 2 пункту 4.3. розділу 4 «Доброчесність» Правил 52, також підтверджується листом УСБУ від 17.05.2023 № 117/5/16-31 до ГУ ДПС, відповідно до змісту якого правоохоронним органом зазначено, що в рамках кримінального провадження №0000099 від 10.03.2023 задокументовано протиправну діяльність працівників ГУ ДПС у Полтавській області, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які у змові з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_2 , головою ВЛК вказаної установи та медичними працівниками однієї з лікарень м. Кременчука, за грошову винагороду через свої зв`язки організували протиправний механізм зняття військовозобов`язаних осіб з військового обліку шляхом видачі довідок про непридатність до військової служби за станом здоров`я. В межах дисциплінарного провадження, у письмовому поясненні від 11.07.2023 ОСОБА_6 , зокрема, повідомив, що жодного статусу у кримінальному провадженні №0000099 від 10.03.2023 не має, в допитах в якості свідка не приймав участі та повідомлення про підозру не отримував, наявність вини у вчиненні дисциплінарного правопорушення не визнає. Враховуючи наведене, дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні 25.04.2023 дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, що встановлено перевіркою уповноваженого підрозділу та зафіксовано актом перевірки №4, а також засвідчено інформацією, що містилась в листі УСБУ від 17.05.2023 №11760/5/16-31, оскільки ОСОБА_6 достовірно знав (був обізнаний) з вимогами антикорупційного законодавства, в т.ч. щодо запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням та невідворотності правових наслідків за вчинення таких правопорушень, що підтверджується відомостями, документами та особистими підписами останнього.

Копія зазначеного наказу вручена ОСОБА_1 09.08.2023, що підтверджено наявною у матеріалах справи розпискою позивача про отримання копії наказу /а.с. 210/.

Не погодившись з наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 09.08.2023 №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ", позивач звернувся до суду з позовом у цій справі 31.08.2023.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 09.08.2023 №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ", суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі по тексту - Закон №889-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 5 Закону №889-VIII встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

На державних службовців поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до приписів пунктів 1, 2, 9 частини 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Статтею 62 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно з приписами статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є:

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з підпунктом "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

За визначенням статті 1 Закону № 1700-VII корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Статтею 38 Закону № 1700-VII передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Пунктом 1 розділу І Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21), визначено, що ці Загальні правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, діяльність яких спрямована на служіння народу України і територіальній громаді шляхом забезпечення охорони та сприяння у реалізації прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21), державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків повинні проявляти стриманість у разі критики чи образ з боку громадян, зауважувати щодо неприйнятності такої поведінки і необхідності дотримання норм ввічливого спілкування. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, у тому числі в поза робочий час, повинні утримуватися від поширення інформації, зокрема розміщення коментарів на веб-сайтах і у соціальних мережах, що можуть завдати шкоди репутації державних органів та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3, 3.5 розділу ІІІ "Загальні обов`язки працівників" Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 02 вересня 2019 року №52 (надалі - Правила №52, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) працівники під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватися загальновизнаних етичних норм поведінки та цих Правил, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватися високої культури спілкування, з повагою ставитися до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб. Для забезпечення повної впевненості громадян України у неприйнятному ставленні до корупції та порушень загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки кожен Працівник зобов`язаний знати та дотримуватися вимог Законів України "Про державну службу", "Про запобігання корупції", цих Правил та розпорядчих документів ДПС з питань запобігання корупції.

Працівники своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет державної служби, а також позитивну репутацію органів ДПС. Працівники під час виконання своїх посадових обов`язків повинні проявляти стриманість у разі критики чи образ з боку громадян, зауважувати щодо неприйнятності такої поведінки і необхідності дотримання норм ввічливого спілкування. Працівники повинні утримуватися, у тому числі в позаробочий час, від поширення інформації, зокрема розміщення коментарів на вебсайтах і у соціальних мережах, що можуть завдати шкоди репутації органів ДПС та інших державних органів.

Працівники зобов`язані вживати заходів щодо запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігати та врегульовувати конфлікт інтересів, дотримуватися вимог фінансового контролю.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4.3 розділу 4 "Доброчесність" Правил №52 працівники не повинні допускати, у тому числі у позаробочий час, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам ДПС чи негативно вплинути на репутацію працівника.

Згідно з приписами частин 1, 2, 3, 4, 7 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Отже, обрання того чи іншого виду стягнення, передбаченого статтею 66 Закону України "Про державну службу", залежить від того, який саме дисциплінарний проступок вчинений державним службовцем.

За приписами статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія), а нормами статті 71 Закону №889-VIII визначено порядок здійснення дисциплінарного провадження.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначені статтею 74 Закону №889-VIII, відповідно до якої дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Отже, законодавство України встановлює відповідальність державних службовців за вчинення ними дисциплінарних проступків, у тому числі за порушення правил етичної поведінки та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби.

Проте, для притягнення державного службовця до певного виду дисциплінарної відповідальності, законодавство передбачає необхідність встановлення вини такої особи за результатами проведення службового розслідування/дисциплінарного провадження.

Як встановлено судом, в основу висновків Дисциплінарної комісії та оскаржуваного наказу покладено зміст ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 у справі №554/3429/23 /а.с. 113-114/, а також зміст листа УСБУ в Полтавській області від 17.05.2023 №11760/5/16-31 /а.с. 116/.

Частинами 1, 2 статті 369 КПК України передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 у справі №554/3429/23 судом вирішено питання проведення обшуку за певною адресою з певною метою /а.с. 113-114/.

Ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку в межах кримінального провадження, є процесуальним актом, який виноситься суддею у порядку реалізації його повноважень щодо здійснення судового контролю. Така ухвала обов`язково містить виклад обставин, якими слідчий та прокурор обґрунтовують необхідність проведення відповідної процесуальної дії. При постановленні такої ухвали слідчий суддя не вирішує питання щодо винуватості чи не винуватості особи, відтак така ухвала не має жодного преюдиційного значення з огляду на приписи частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №802/2231/17-а.

Слід врахувати, що згідно протоколу обшуку, складеного 25.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді у справі №554/3429/23 провадження №1-кс/554/4919/2023 від 24.04.2023 у кримінальному провадженні №0000099, під час проведення обшуку речей та документів, а також грошових коштів не виявлено. Виявлено трудову книжку на ім`я ОСОБА_1 , з якої виготовлено копію для долучення до протоколу /а.с. 162-166/.

Тобто під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження будь-яких предметів, речей та документів, у тому числі грошових коштів, у позивача не виявлено та не вилучено, а факт вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_1 у наданих Дисциплінарній комісії письмових поясненнях заперечив.

На момент проведення розгляду дисциплінарною комісією дисциплінарної справи, прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про застосування дисциплінарного стягнення, як і на момент розгляду цієї справи судами, відносно позивача ОСОБА_1 не було ухвалено обвинувального вироку за вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Розголос в засобах масової інформації в мережі Інтернет події проведеного обшуку в приміщенні контролюючого органу сам по собі не свідчить про вчинення ОСОБА_1 порушення вимог пунктів 2, 4, 5 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", за який оскаржуваним наказом на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

У публікаціях в мережі Інтернет (1.https://www.telegraf.in.ua/kremenchug/10117332-dbr-zatrimalo-podatkivcja-z-kremenchuka-jakij-dopomagav-uniknuti-mobilizaciji.html; 2. https://www.instagram.com/р/СrfUydnNZ_8/; 3. https://www.ukr.net/news/details/poltava/97044469.html;

4. https://kop.net.ua-kremenchutsi-podatkievets-za-4500-obitsyav-dopomogty-vidkosyty-vid-armiyi/), які описані в оспорюваному наказі та які наразі доступні для перегляду, відсутні відомості про вчинення кримінального порушення саме ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави вважати, що шкода авторитету контролюючого органу ГУ ДПС в Полтавській області була заподіяна саме ОСОБА_1 .

На час прийняття спірного наказу ОСОБА_1 навіть не було оголошено підозру у кримінальному провадженні №0000099, на відміну від іншої особи ОСОБА_2 , про якого зазначено в листі УСБУ в Полтавській області від 17.05.2023 № 11760/5/16-31.

З огляду на викладене вище, сам по собі лист УСБУ в Полтавській області від 17.05.2023 №11760/5/16-31 не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 порушення правил етичної поведінки державних службовців, дій, що шкодять авторитету державної служби, та підставою для висновків про невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

У матеріалах дисциплінарного провадження відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за який оскаржуваним наказом на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 було проведено поверхнево, без підтвердження факту вчинення ним дисциплінарних проступків належними і допустимими доказами.

Як на докази вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідач посилається виключно на описану вище ухвалу слідчого судді та лист УСБУ в Полтавській області від 17.05.2023 №11760/5/16-31.

Однак, сам по собі факт отримання певних описаних вище процесуальних документів, які стосуються особи ОСОБА_1 , та листа правоохоронного органу не може розцінюватися як єдині та достатні докази порушення державним службовцем правил етичної поведінки та вчинення проступку, який шкодить авторитету державної служби, висновків про невиконання або неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Водночас визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення є підставою для застосування до нього іншого виду дисциплінарного стягнення за окремим порядком його реалізації.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №0740/903/18.

Слід зазначити, що пунктом 4 частини 1 статті 84 Закону України "Про державну службу" встановлено, що підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є: набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо державного службовця за вчинення умисного кримінального правопорушення та/або встановлення заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи наведене правове регулювання та встановлені судом обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідачем не доведено правомірності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 4, 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, що є підставою для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 09 серпня 2023 року №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ".

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., що був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 15, 72/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Прохальна частина позовної заяви містить клопотання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем не надано до суду договору на надання правничої (правової) допомоги із зазначенням умов оплати послуг адвоката, як не зазначено й причин неможливості надання такого договору до суду до ухвалення рішення суду.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про розмір витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договорів, рахунків, тощо), як не зазначено й причин неможливості надання таких доказів до суду до ухвалення рішення суду.

Зважаючи на викладене вище, відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-9, 72-77, 80, 132, 134, 139, 229, 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Полтавській області від 09 серпня 2023 року №24-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич