Справа № 380/2325/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 рокусправа № 380/2325/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 14 від 04.01.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову йому у переведенні на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та пунктів 10,12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати йому до стажу державної служби час служби в Збройних Силах з 19 листопада 1983 року по 25 травня 1985 року та перевести його з 02 січня 2024 року на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Позивач одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і 31.12.2023 р. звільнився з посади, з посади головного спеціаліста у справах дітей Золочівської райдержадміністрації Львівської області. 02 січня 2024 р. позивач звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів для переведення на пенсію по віку як державного службовця, маючи загальний стаж роботи понад 42 років та інші необхідні умови, передбачені п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу». Рішенням №14 від 04.01.2024 р. Головного управління Пенсійного фонд України в Хмельницькій області позивачеві відмовлено у переведенні на пенсію по віку як державному службовцеві за відсутності права на таку, а саме, - тому що станом на 01.05 2016 р. не мав 10 років державної служби. Нараховано за Рішенням стаж державної служби станом на 01.05 2016 р. 09 років, 09 місяців, 01 день,- з 01.08.2006 р. При цьому до стажу державної служби не зараховано час служби в Збройних Силах з 19.11.1983 року по 25 травня 1985 року, згідно довідки № 16 від 11.01.2022 р. , тобто 01 рік, 06 місяців 06 днів. Вважає, що спірне рішення порушує його право на пенсійне забезпечення відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу». З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що позивач 02.01.2024 подав заяву про перехід на пенсію згідно Закону 889 та додав довідки за №№ 1, 2 від 02.01.2024, видані Золочівською районною держадміністрацією та довідку за № 854 від 29.12.2023, виданою Золочівською районною держадміністрацією про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років). Стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців складає 09 років 09 місяців 01 день (з 01.08.2006 по 01.05.2016). Отже, станом на 01.05.2016 у позивача відсутній необхідний 10 - річний стаж, віднесених до відповідних посад категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723. Також, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати йому до стажу державної служби час служби в Збройних Силах з 19.11.1983 по 25.05.1985. Оскільки Закон 889 не відносить службу в Збройних Силах до посад державних службовців. Тому хибною є позовна вимога Позивача зарахувати до стажу державної служби час проходження військової служби у Збройних Силах в період з 19.11.1983 по 25.05.1985. Таким чином, орган Пенсійного фонду України приймаючи рішення про відмову у переході на пенсію відповідно до ст. 37 Закону 889 діяло в межах своїх повноважень та на підставі чинних нормативно-правових актів України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначені пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, а саме ті з них, що статтею 37 Закону № 3723-ХІІ встановлені для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ці правила визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, яка для осіб які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім тривалості стажу цієї роботи, визначає такі умови: чоловіки мають досягти віку 62 роки, а жінки - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058; особи повинні мати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону 1058, тобто 35 років для чоловіків та 30 років для жінок. Зауважує, що відповідно до ст. 3 Закону № 889 його дія не поширюється, зокрема, на народних депутатів, посадових осіб місцевого самоврядування, військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону, осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом, працівників патронатних служб. Зарахування зазначених періодів до стажу державної служби здійснювалось відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, який з 1 травня 2016 року втратив чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229. Станом на 01.05.2016 стаж позивача на посадах державної служби становив 9 років 9 місяців 1 день (з 01.08.2006 по 01.05.2016). Тобто, станом на 01.05.2016 позивач не мав ні 10 років ні 20 років стажу державної служби, після звільнення з посади державної служби безпосередньо перед зверненням за пенсією позивач працював на посадах, що не відносяться до посад державної служби, тому не дотримано вимоги пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Щодо змісту довідки №2 від 02.01.2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), відповідач-2 зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям, зокрема, довідка про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в розмірах, встановлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою на державній службі (Порядок, затверджений постановою КМУ від 14.09.2016 №622) та довідка про складові заробітної плати (надбавки та премії за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Зазначена довідка передбачає такі види нарахувань: надбавку за інтенсивність праці, надбавку за виконання особливо важливої роботи, надбавку за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю, виплати за додаткове навантаження, премії місячні та інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць). Відповідно до п. 2 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2016 року № 500 державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви. Ч. 2 ст. 50 Закону України № 889-VII та постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено включення до заробітної плати для обчислення пенсії виплат, які носять разовий характер та не вважаються надбавками відповідно до Закону України «Про державну службу». Крім того, згідно п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога, тощо). Враховуючи зазначене, відсутні підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 премії та надбавки за інтенсивність праці. Крім того, звертає увагу, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №1 від 02.01.2024, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видана станом на 02.01.2024. При цьому, у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Просить взяти до уваги, що позивач звільнений 31.12.2023 з посади головного спеціаліста служби у справах дітей, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця складових заробітної плати, з яких позивач не сплачував страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч.1 ст. 37 Закону №3723-XII. Просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що умови збереження права на пенсію державних службовці відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ , передбачені пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. При цьому розділено по пунктах - пункт 10 визначає умови для однієї категорії державних службовців, а пункт 12 - для другої категорії. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII) право на пенсію державного службовця зберегли дві категорії осіб, які: перші - ( п. 10 Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII: а) на зазначену дату мали стаж державної служби не менше як 10 років, займали посаду державного службовця та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; б) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; другі - (п.12 Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII: - які на зазначену дату мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи і посади на 01.05.2016 р. та час досягнення пенсійного віку( тобто не обов`язково мати умови як для першої категорії; досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж. Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. Вважає, що необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283. Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, до стажу державної служби зараховується робота (служба), дослівно: «До стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях;». Це підтверджує також Національне агентство України з питань державної служби від 23 липня 2020 року у своєму роз`ясненні. № 105.

На час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач: - станом на 01.05.2016 р. мав стаж державної служби 11 років 03 місяців 07 днів; - станом на 01.05.2016 р . був на посаді державного службовця - начальник відділу з питань профілактики служби у справах неповнолітніх Буської районної державної адміністрації Львівської області; - на час досягнення пенсійного віку перебував на посаді державного службовця; - досяг 62-річного віку, перебуваючи на державній службі - 01.11.2023 року; - на час звернення має загальний трудовий стаж 42 роки, 01 місяць, 04 дні. Таким чином позивач набув право на пенсію по віку відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10,12 до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки наявні всі умови, встановлені цими Законами.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.01.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який на день набуття чинності даного закону має стаж державної служби понад 20 років.

Зазначена заява за принципом екстериторіальності розгляду заяв і звернень, була розглянута відповідачем-2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.01.2024 року №14 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного 10-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідно до вказаного рішення, стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 становить 9 років 9 місяців 1 день (з 01.08.2006 по 01.05.2016)

Вважаючи рішення відповідача-2 протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10 - 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону від №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 822/524/18 та постановах Верховного Суду від 15.12.2020 по справі № 560/2398/19, від 01.12.2020 по справі № 466/6057/17.

З аналізу вищенаведених норм ст. 37 Закону № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, суд висновує, що для реалізації позивачем права на пенсію державного службовця необхідним є дотримання таких умов: 1) вік (для жінок, які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року - 56 років 6 місяців); 2) загальний страховий стаж не менше 30 років; 3) наявність стажу не менше 10 років державної служби станом на 01.05.2016 року.

Відмовляючи у переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідач-2 вказав на відсутність у позивача станом на 01.05.2016 необхідного стажу державної служби.

Із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.04.1980 року судом встановлено, що:

- у період з 01.08.2006 по 01.04.2007 позивач працював на посаді головного спеціаліста служби у справах неповнолітніх Буської районної державної адміністрації;

- 01.08.2006 прийняв присягу державного службовця;

- у період з 02.04.2007 по 28.06.2016 на посаді начальника відділу з питань профілактики служби у справах неповнолітніх Буської районної державної адміністрації;

- у період з 29.06.2016 по 22.02.2021 на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей Буської районної державної адміністрації;

- у період з 04.03.2021 по 29.12.2023 на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, який діяв до 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом від 10.12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII.

У спірному випадку позивачу не зараховано до стажу державної служби період проходження ним військової служби у Збройних Силах з 19.11.1983 по 25.05.1985.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах з 19.11.1983 по 25.05.1985, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.01.2022 №16, виданої на підставі облікової картки та військового квитка позивача серії НОМЕР_3 .

До 2016 року діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283) (постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229), яким визначалися посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

При не зарахуванні до стажу державної служби позивача періоду проходження ним військової служби у Збройних Силах з 19.11.1983 по 25.05.1985, доводи відповідачів зводяться до того, що на час звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу», Законом №889 не передбачено зарахування до стажу державної служби періоду проходження військової служби, а Порядок № 283 скасовано, стосовно чого суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Приписами п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до набрання чинності Законом України № 889-VIII) здійснюється згідно з Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок №283), який слід застосовувати у даному спорі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 735/939/17.

Відповідно до п.1 Порядку №283, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно із п.3 Порядку №283 до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на викладене, суд висновує, що період проходження позивачем військової служби у Збройних Силах з 19.11.1983 по 25.05.1985, що підтверджується відомостями ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховується до стажу державної служби.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.01.2024 № 14 про відмову у перерахунку пенсії позивача (переведенні позивача на інший вид пенсійного забезпечення), а саме на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», є протиправним, оскільки відповідач-2 при його прийнятті не врахував наведені вище норми матеріального права та не зарахував спірний період роботи позивача до стажу державної служби, що дає право на пенсію державного службовця.

Судом зазначалося вище, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу №889-VІІІ від 10.12.2015, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Суд висновує, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ - 01.05.2016, становив більше 10 років, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд приходить до переконання, що ці обставини вказують на безпідставність доводів відповідачів про те, що служба позивача в Збройних Силах не може бути зарахована до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця.

Отже, суд робить висновок, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області необґрунтовано відмовлено у призначенні позивачу пенсії на підставі Закону України «Про державну службу».

Тому, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №14 від 04.01.2024 рок є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку №622).

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», а саме: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Щодо тверджень відповідача-2 про наявність певних розбіжностей у поданих позивачем довідках №1 від 02.01.2024 та №2 від 02.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, суд вважає такі безпідставними, оскільки зміст таких довідок не є предметом спірних правовідносин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач-2, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

З метою захисту порушених прав позивача, суд вважає, що відповідача-1 необхідно зобов`язати зарахувати позивачу до стажу державної служби період служби в Збройних силах з 19.11.1983 по 25.05.1985 та перевести позивача з 02.01.2024 (дати подання заяви про переведення на інший вид пенсії) на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до приписів ст. 139 КАС України належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень приймав оскаржене рішення.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, ) №14 від 04.01.2024 року про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу державної служби період служби в Збройних силах з 19.11.1983 року по 25.05.1985 року та перевести ОСОБА_1 з 02.01.2024 (дати подання заяви про переведення на інший вид пенсії) на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889- VIII.

4. Cтягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, ) 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович