Справа № 598/698/24
Суддя: Левків А. І.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/698/24
провадження № 2-а/598/18/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Левків А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 3/27 від 29 січня 2024 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказаною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за порушення вимог ч.7 ст.1, ст.29, ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Позивачка просить вказану постанову скасувати, оскільки вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, оскільки у ст. 255 КУпАП не передбачено такі права посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, отримавши розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.012.2024р. про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку та забезпечення їх прибуття не пізніше 18.01.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в.о.директора ДП «Зарубинський спиртовий завод» було видано наказ про оповіщення працівників від 04.01.2024р., згідно якого ОСОБА_1 зобов`язано ознайомити вказаних осіб під підпис про обов`язкове прибуття у вказаний строк. Контроль за виконанням даного наказу в.о.директора ОСОБА_2 залишив за собою. Таким чином відповідальним за виконання вказаного наказу про оповіщення є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .. Самі ж повістки на адресу підприємства взагалі не надходили. Враховуючи наведене, позивач просить вказану постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалою від 26 березня 2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник відповідача у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова винесена на законних підставах. ОСОБА_1 , будучи відповідальною за ведення військового обліку ДП «Зарубинський спиртовий завод» згідно наказу № 41-К від 01 серпня 2022 року, не забезпечила належним чином оповіщення військовозобов`язаних працівників підприємства та забезпечення їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, дослідивши докази наявні у справі, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 3/27 від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за те, що ДП «Зарубинський спиртовий завод» отримано розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.01.2024р. № 64, щодо проведення оповіщення та прибуття військовозобов`язаних з числа працівників. Проте, встановлено, що значна частина військовозобов`язаних працівників відмовилась від отримання повісток та ознайомлення з наказом про оповіщення працівників, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

З пояснень ОСОБА_1 стало відомо, що вона по можливості здійснила заходи оповіщення, проте значна кількість була відсутня на роботі з тих чи інших причин. В порушення абз. 5 п.47, п.32, п.87 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушила вимоги ч.7 ст.1, ст.29, ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В порушення абз.5 п.47, п.32 п.87 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами, порушила вимоги ч.7 ст. 1, ст. 29, ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Правопорушення вчинене в особливий період, тому застосовується ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Сама постанова не містить конкретного формулювання обвинувачення, а лише опис обставин.

Вказану постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 25 січня 2024 року.

Відповідальність за ч.2 ст. 210-1 КУпАП ( в редакції, яка діяла станом на 29 січня 2024 року) настає у разі повторного протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ч.9 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» керівники підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування та форми власності на вимогу відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України забезпечують своєчасне прибуття військовозобов`язаних та резервістів до визначених пунктів збору.

Згідно ч.1 ст. 42 вказаного Закону керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Наказом № 01 від 04 січня 2024 року в.о. директора «Зарубинецький спиртовий завод» ОСОБА_1 наказано ознайомити (оповістити) працівників з розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на даному наказі відсутня відмітка про те, що ОСОБА_1 була з ним ознайомлена, також на наказі відсутня печатка підприємства.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

В справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки в даному випадку адміністративній відповідальності підлягав керівник установи, а вона не є належним суб`єктом даного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 3/27 від 29 січня 2024 року на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення складено 30 червня 2024 року.

СУДДЯ: Андрій ЛЕВКІВ