Справа № 300/5044/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5044/23 пров. № А/857/5300/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду про виправлення описки (головуючий суддя Микатюк Р.В.), ухвалене в порядку письмового провадження м.Івано-Франківськ 09 лютого 2024 року, у справі №300/5044/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язати до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

31.07.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести з 28.01.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з врахування виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено.

02.02.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява представника позивача про виправлення письмової описки. Заява мотивована тим, що під час звернення позивачки до відповідача у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про здійснення нарахування до пенсії, у рішенні виявлена описка, а саме у абзаці третьому резолютивної частини невірно зазначено відповідача, оскільки помилково вказано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, замість правильного Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у задоволені заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що поняття описки і очевидної арифметичної помилки визначає, що опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо. Суд першої інстанції заначив, що представником позивача у поданій заяві не наведено арифметичних помилок та/або технічних описок в рішенні суду, які потребують та можуть бути виправлені судом шляхом постановлення відповідної ухвали в порядку статті 253 КАС України. Суд першої інстанції вказав, що представник позивача просить змінити резолютивну частину рішення та викласти абзац третій в іншій редакції, що не підпадає під положення ст. 253 КАС України стосовно виправлення описки в рішенні суду. Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява представника позивача про виправлення описки в рішенні суду від 31.08.2023 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року та ухвалити судове рішення, яким заяву задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що описка унеможливлює ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити право позивачки на отримання доплати до пенсії, яке у неї виникло на підставі рішення суду у справі 300/5044/23.Скаржник вказує, шо суд першої інстанції не з`ясував природу правовідносин і надані суду докази, які вказують щодо обов`язку відповідача у справі здійснити позивачці доплату до пенсії.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2023 Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено рішення у даній адміністративній справі, відповідно до якого позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести з 28.01.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з врахування виплачених сум.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №300/5044/23 повернуто скаржнику.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі 300/5044/23 набрало законної сили 13.11.2023 на підставі ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали від 09 лютого 2024 року, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Законодавець передбачив право сторін у будь-якому процесі на виправлення допущених у рішенні суду описок, помилок, Суд може виправити лише ті арифметичні помилки та описки, яких він сам припустився.

Відповідно до ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вказана стаття передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Тобто, правове регулювання вказаного питання передбачає саме допущення судом, внаслідок неуважності або інших обставин, при виготовленні та підписанні рішення, помилки технічного характеру.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним правилом судове рішення повинно бути точним. Помилки в тексті судового рішення, зумовлені арифметичними або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив такий акт.

Так, опискою вважається помилка, яка порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що має вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описка може бути допущена у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Під опискою необхідно розуміти помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання судового рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття. При цьому, виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

При цьому, вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.

Таким чином, описка у розумінні статті 253 КАС України - це випадкова помилка у рішенні, допущена при його викладенні. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або виправляє помилки, які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення).

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено вимогу: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести з 28.01.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з врахування виплачених сум.

Як вбачається з заяви представника позивача про виправлення письмової описки, позивач просить у спосіб, що явно суперечить процесуальному закону, фактично змінити зміст рішення суду, виклавши резолютивну частину рішення в іншій редакції, що не підпадає під положення ст. 253 КАС України стосовно виправлення описки в рішенні суду.

Крім того, у заяві про виправлення описки, представник позивач не вказує в чому саме, на його думку, судом допущено описку в абзаці 3 резолютивної частини рішення від 31.08.2023. Водночас зазначає про необхідність викладення цього абзацу резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Слід зазначити, що незгода сторони із судовим рішенням не може бути підставою для виправлення описки, однак не позбавляє права позивача звернутися з новим позовом в установленому законом порядку.

Отже, враховуючи вище вкладені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що заява представника позивача про виправлення описки в рішенні суду від 31.08.2023 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі №300/5044/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко