Справа № 340/10444/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю ВМ "Трансагро", через адвоката Олексієнко Л.В., звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Кіровоградській області, у якому просило
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №9732063/43931908 від 17.10.2023 року, №9732064/43931908 від 17.10.2023 року, №9732062/43931908 від 17.10.2023 року, №9732061/43931908 від 17.10.2023 року, №9732060/43931908 від 17.10.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ним податкові накладні №52 від 03.09.2023 року, №53 від 04.09.2023 року, №54 від 05.09.2023 року, №55 від 06.09.2023 року та №56 від 08.09.2023 року, датою їх першого подання.
Ухвалою судді від 12.01.2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року в адміністративній справі №340/10444/23 позов ТОВ ВМ "Трансагро" задоволено. На користь позивача стягнено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 13420 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Ухвалюючи вказане рішення, суд не вирішував питання про судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, про намір відшкодування яких представник позивача заявляла у позовній заяві.

До суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача від 24.05.2024 року про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі щодо вирішення питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 17000 грн.

Ухвалою судді від 29.05.2024 року питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі призначено до розгляду у письмовому провадженні на 03.06.2024 року.

Представник відповідача-1 подав до суду заперечення на заяву представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача про розподіл між сторонами судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України", заява №19336/04).

Верховний Суд у постановах від 24.11.2021 року у справі №420/1109/20, від 29.11.2021 року у справі №420/13285/20, від 03.12.2021 року у справі №1.380.2019.000502 вказав, що, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача на підтвердження розміру витрат ТОВ ВМ "Трансагро" на правничу допомогу адвоката надала договір про надання правової допомоги №06/10 від 06.10.2021 року, укладений між адвокатським об`єднанням "Ест Лекс" та ТОВ ВМ "Трансагро", додаткову угоду до цього договору від 06.10.2021 року, рахунок-акт на оплату №4 від 18.01.2024 року, платіжну інструкцію №14 від 22.01.2024 року про перерахунок ТОВ ВМ "Трансагро" коштів у сумі 25052 грн. за адвокатські послуги згідно вказаного рахунку-акту.

До рахунку-акту №4 від 18.01.2024 року включені такі роботи (послуги) та витрати адвоката:

- аналіз документів, надання правової інформації, консультування клієнта з приводу оскарження до суду 5 рішень ГУ ДПС у Кіровоградській області про відмову в реєстрації податкових накладних (4 год.) - 4000 грн.,

- підготовка, узгодження та подання позовної заяви до суду про визнання протиправними та скасування 5 рішень ГУ ДПС у Кіровоградській області про відмову в реєстрації податкових накладних (13 год.) - 13000 грн.,

- відшкодування витрат на сплату судового збору - 8 052 грн.

Представник позивача просить суд відшкодувати позивачу витрати на оплату перших двох послуг, на які адвокат витратила 17 годин.

Представник відповідача-1 заперечив щодо відшкодування цих витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх завищення та недоведеність.

Суд вважає, що такі послуги адвоката як аналіз, надання правової інформації, консультування клієнта з приводу звернення до суду з позовом охоплюються послугою щодо підготовки, узгодження та подання позовної заяви.

Тож виходячи із критерію розумної необхідності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, клопотання представника відповідача-1 про зменшення таких витрат слід задовольнити та компенсувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Вказані судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв рішення, визнані судом у цій справі протиправними.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 132-143, 250, 252, 255, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю ВМ "Трансагро" судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ