Справа № 300/1970/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2024 р. справа № 300/1970/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області до Чернелицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Керівник Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області, який діє в інтресах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернелицької селищної ради, в якому просить суд:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Вказана ухвала отримана відповідачем 12.04.2024, що підтверджується підписом про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Суд зазначає, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
Коломийською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", встановлено порушення інтересів держави щодо набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Коломийського району.
За результатами опрацювання інформації органів місцевого самоврядування району встановлено, що на балансі Чернелицької селищної ради перебуває нерухоме майно, зокрема, приміщення закладу загальної середньої освіти "Копачинська гімназія Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області" (надалі, також Копачинська гімназія) загальною площею 2 178,2 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Вільна Україна, 33в, с. Копачинці, Коломийський район, Івано-Франківська область.
Відповідно до свідоцтва серії САЕ №098002 від 28.12.2010 про право власності на нерухоме майно, що розташований за адресою Івано-Франківська область, Городенківський район, с, Копачинці, вул. Вільна Україна, 33в належить територіальній громаді с. Копачинці, в особі Копачинської сільської ради. Державну реєстрацію проведено ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" в реєстрову книжку 21.03.2011 № 15НФ під номером 613.
Згідно постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 створено Коломийський район (з адміністративним центром у місті Коломия) у склад території якої входить Чернелицька селищна територіальна громада.
Відповідно до рішення Чернелицької селищної ради № 8-1/2020 від 19.11.2020 розпочато процедуру реорганізації Далешівської, Копачинецької, Кунисівсякої, Вільхівської, Корнівської сільських рад шляхом приєднання до Чернелицької селищної ради.
Згідно передавального акту від 26.01.2021 комісія з реорганізації та інвентаризації Далешівської, Копачинецької, Кунисівської, Вільхівської, Корнівської сільських рад Чернелицької селищної ради прийняла, шляхом приєднання до Чернелицької селищної ради, як правонаступник майна, активи та зобов`язання Копачинецької сільської ради.
Серед іншого згідно додатку 3 до передавального акту Чернелицька селищна рада прийняла Копачинську гімназію.
Згідно відповіді Чернелицької селищної ради № 240 від 04.03.2024 правовстановлюючі документи па будівлю Копачинської гімназії виготовлено 28.10.2010 та зареєстровано в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно 21.03.2011, як комунальна власність Копачинської сільської ради. На даний час будівля Копачинської гімназії знаходиться на балансі Чернелицької селищної ради.
Представник позивача зазначає, що з боку Чернелицької селищної ради жодних заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень не вжито.
У зв`язку з цим, з метою захисту інтересів держави, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
В даному випадку, охоронюваний законом інтерес полягає в реалізації гарантованого державою права на здобуття освіти усіма громадянами та доступність освіти. Відповідно, у даному випадку, порушено інтереси держави у соціальній та освітній галузі. Оскільки відсутній орган, уповноважений відповідно до вимог чинного законодавства України звертатися до суду з позовом про зобов`язання селищної ради здійснити вищевказані дії, є підстави для відповідного звернення до суду прокурора в інтересах держави.
Тобто, позивачем в межах даної справи є прокурор, який здійснює представництво в суді законних інтересів держави та здійснює функції держави у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про освіту" юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.
Згідно ст. 66 Закону України "Про освіту" селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти, засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів.
Відповідно до ст. 80 Закону України "Про освіту", до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти, належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом.
Згідно пункту 4 Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488 до об`єктів нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації та на які за результатами технічної інвентаризації виготовляються інвентаризаційні справи, матеріали технічної інвентаризації і технічні паспорти, належать серед іншою захисні споруди цивільного захисту та споруди подвійного призначення із захисними властивостями захисних споруд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 32 Кодексу сховище належить до захисних споруд цивільного захисту та є герметичною спорудою для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.
У свою чергу безпідставне зволікання з державною реєстрацією права власності громади в особі селищної ради на будівлю Копачинської гімназії може призвести до нецільового використання останньої або її вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам деражви.
Частиною 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" (далі - Закон) визначено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтями 328, 331, ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, до яких належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.
Ст. 2, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав здійснюється на засадах обов`язковості державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Крім того, ст. 4 Закону №1952-ІV передбачено, що речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, підлягають обов`язковій державній реєстрації.
У Державному реєстрі прав, відповідно до ст. 5 Закону №1952-ІV, реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦК України, ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.
Згідно п. 6, 7, 44 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.
Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком.
Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).
Статтями 13 та 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених Конституцією.
Сільські, селищні, міські ради, згідно статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування", є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, відповідно до п.п. 3 та 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування", є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.
Тобто, єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Черелицької селищної ради є Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області.
Згідно з витягом з ЄДРПОУ та статуту Копачинської гімназії Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області судом встановлено, що засновником Копачинської гімназії є Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області.
Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний згідно з вимогами чинного законодавства вжити заходів для оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на будівлю Копачинської гімназії Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області.
Водночас, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право комунальної власності щодо вказаного нерухомого майна відповідачем не реєструвалось.
Тобто, за наявності підстав та відповідних повноважень відповідачем, як органом місцевого самоврядування, що здійснює від імені та в інтересах територіальної громади, відповідні права власника комунального майна, упродовж більше двох років з моменту прийняття в комунальну власність майна Опорного закладу загальної середньої освіти фактично не здійснено жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на зазначену будівлю.
Вказане свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні в оформленні правовстановлюючих документів на майно, що належить територіальній громаді.
В свою чергу безпідставне зволікання з державною реєстрацією права власності може призвести до нецільового використання приміщення або його вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Відносно розподілу судових витрат суд зазначає, що прокурор у даному випадку, звертаючись до суду з позовом, діяв як посадова особа органу державної влади, виступаючи в інтересах Держави Україна.
Відповідно до матеріалів справи підставою для звернення прокурора до суду слугувало не вчинення відповідачем дій щодо організації благоустрою населеного пункту, що прямо передбачено Законом №2807-IV.
Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Прокурор у даній справі є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді, а тому суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано доказів понесених витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати до стягнення з відповідача не належать.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Керівник Коломийської окружної прокуратури (, бульвар Лесі Українки, 47, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200) в інтересах держави;

відповідач Чернелицька селищна рада (, вул. Незалежності, 23, смт Чернелиця, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78112).

Суддя Главач І.А.