Справа № 559/1514/24
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1514/24
Провадження № 2-а/559/20/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши в порядку спрощеного адміністративного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1.Позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП серії ЕНА№1993317 від 25.04.2024, а провадження в справі закрити. Посилається на те, що своє вини не визнає, з винесеною постановою не згоден, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова винесена з недотриманням вимог КУпАП, бо його вина не підтверджена доказами.

1.2. Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову. Зазначають, що транспортний засіб позивача знаходився в полі зору інспекторів поліції та технічного приладу з функцією відеозапису до повної зупинки. ОСОБА_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, створивши перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1 ПДР України, на підтвердження надано записи з відеореєстраторів. Поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував. Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП: позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено з правами за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, інспектором патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. При цьому позивач не підтверджує жодним доказом обставини, на які посилається, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. 01.05.2024 ухвалою суду відкрито спрощене провадження в справі без виклику сторін, встановлено строк відповідачу для подачі.

2.2. 13.05.2024 в системі «Електронний суд» сформовано відзив, який зареєстровано і передано головуючому судді 15.05.2024. Одночасно з цим відзивом надійшли відео файли з записами, що стали підставою для винесення постанови відносно ОСОБА_1

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Згідно постанови серії ЕНА №1993317 від 25.04.2024 ОСОБА_1 25.04.2024 о 09 год. 25 хв. по АДРЕСА_1 керуючи т/з Renault Master,та наближаючись до пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, створивши перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП .

3.2. З сукупності наданих з реєстраторів відеозаписів уду доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 122 КУАП. На video_2024-05-10_15-00-05, зокрема від 01хв39с до 01хв41с, зафіксовано момент порушення ОСОБА_1 правил проїзду нерегульованого пішохідного переходу, а саме: його проїзд у момент перебування на ньому пішохода, який вже розпочав рух по переходу з лівого боку. При цьому на відео чітко видно, що водій ОСОБА_1 мав можливість завчасно бачити, що пішохода зліва від пішохідного переходу, однак зовсім не зменшував швидкість, пішохід вже розпочав рух по переходу і водій повинен був належним чином відреагувати, тобто зупинити транспортний засіб. Розгляд справи щодо ОСОБА_1 повністю зафіксовано на наданих відеозаписах, права особі роз`яснювались і поліцейські надавали можливість ними скористатись, пропонувати водієві скористатися допомогою адвоката або перенести розгляд справи на зручну для нього дату та час, оскільки ОСОБА_1 категорично не був згідний з пред`явленим йому порушенням. ОСОБА_1 було оголошено розмір накладеного стягнення в виді штрафу 340 грн., роз`яснено порядок сплати штрафу, оскаржувану постанову він підписав і копію документу отримав, фактично розгляд справи завершено о 09.54 год.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах…….

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про її обґрунтованість. Транспортний засіб позивача постійно знаходився в зоні зйомки технічного приладу поліції з функцією відеозапису до повної зупинки. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив правила проїзду нерегульованого пішохідного переходу.

Заперечення позивача, що у його діях не має складу адміністративного правопорушення, а також посилання на те, що поліцейським не було надано доказів вчинення ним правопорушення, а подальшому після перегляду відео, заперечення, що на ньому не зафіксовано порушення у якому якого звинувачують не заслуговує на увагу, оскільки події безперервно фіксувалися на відеокамеру, з якої вбачається протилежне. Отож, твердження позивача про його невинуватість, а також його посилання в позовній заяві на постанову ВС від 29.04.2020 №161/5372/17 щодо неприпустимості вважати особисте переконання поліцейського єдиним доказом вчинення ним правопорушення, спростовано наданими відповідачем відеозаписами, що зафіксовані поліцейським патрульним автомобілем, який безперервно слідував за транспортним засобом ОСОБА_1 , на якого в подальшому і складено постанову.

Відповідачем правильно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення і має понести за це відповідальність.

В підсумку, позов не підлягає задоволенню внаслідок безпідставності.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1993317 від 25.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 15.07.2009 Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: вул.Федора Ернста, буд.3 м.Київ, 03048, ел.пошта:

Суддя Жуковська О.Ю.