Справа № 320/23242/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 червня 2024 року Київ № 320/23242/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу з 01.04.2019 з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при проведених перерахунках пенсії на виконання рішення суду від 27.04.2020 по справі № 640/10111/19;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу пенсії з 01.04.2019 по цей день в розмірі 80% замість 90% від грошового забезпечення та з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при проведених перерахунках пенсії за довідками від 29.11.2022 № ВСЗ/7941, № ВСЗ/7942, № ВСЗ/7943 на виконання рішення суду від 25.05.2023 по справі № 320/987/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати заново пенсію з 01.01.2018 та виплатити в подальшому позивачу в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до рішення суду від 27.04.2020 по справі № 640/10111/19, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати заново пенсію з 01.04.2019 та виплатити в подальшому позивачу в розмірі 90% від грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, за довідками від 29.11.2022 № ВСЗ/7941, № ВСЗ/7942, № ВСЗ/7943 на виконання рішення суду від 25.05.2023 по справі № 320/987/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві скласти розрахунок заборгованості по недоплаченій пенсії, надати копію позивачу та виплатити йому різницю в недоплаченій за період з 01.01.2018 по день перерахунку, що утворилася внаслідок невиконання рішень судів № 88957522 від 27.04.2020 у справі № 640/10111/19 та № 111103543 від 25.05.2023 у справі № 320/987/23.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву, суд доходить висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

У силу вимог частини першої статті 21 Кодексу, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем об`єднано позовні вимоги, зміст яких полягає у зобов`язанні відповідача: перерахувати заново пенсію з 01.01.2018 та виплатити в подальшому позивачу в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до рішення суду від 27.04.2020 по справі № 640/10111/19, з урахуванням раніше виплачених сум; перерахувати заново пенсію з 01.04.2019 та виплатити в подальшому позивачу в розмірі 90% від грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, за довідками від 29.11.2022 № ВСЗ/7941, № ВСЗ/7942, № ВСЗ/7943 на виконання рішення суду від 25.05.2023 по справі № 320/987/23 та скласти розрахунок заборгованості по недоплаченій пенсії, надати копію позивачу та виплатити йому різницю в недоплаченій за період з 01.01.2018 по день перерахунку, що утворилася внаслідок невиконання рішень судів № 88957522 від 27.04.2020 у справі № 640/10111/19 та № 111103543 від 25.05.2023 у справі № 320/987/23.

Із наведеного вбачається, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами; позовні вимоги відповідно до прохальної частини позову про: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу з 01.04.2019 з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при проведених перерахунках пенсії на виконання рішення суду від 27.04.2020 по справі № 640/10111/19 та про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу пенсії з 01.04.2019 по цей день в розмірі 80% замість 90% від грошового забезпечення та з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, при проведених перерахунках пенсії за довідками від 29.11.2022 № ВСЗ/7941, № ВСЗ/7942, № ВСЗ/7943 на виконання рішення суду від 25.05.2023 по справі № 320/987/23, не є основними або похідними відносно попередніх, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Суд констатує, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем, у зв`язку з якими виник спір склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень і в різні часові періоди, що свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Суд також зазначає, що виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Отже, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Положеннями пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За вказаних обставин суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позову.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.