Справа № 200/1882/24
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Справа№200/1882/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії (бездіяльність), зобов`язання вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Донецького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 під час проходження військової служби у період з 17.10.2023 по 01.03.2024 додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що були нараховані під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу до в/ч НОМЕР_1 з 17.10.2023 по 01.03.2024. Вказує на те, що в період проходження ним служби Відповідач невірно обчислював розміри його посадового окладу та окладу за військове звання (застосував прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 01 січня відповідного календарного року та є вищим), що призвело до виплати йому грошового забезпечення, а також а також інших додаткових виплат, в меншому розмірі, та, відповідно, до порушення його права на належне грошове забезпечення. Окрім того, зазначає, що Позивачу не було нараховано та виплачено Відповідачем щомісячну додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень в розрахунку на місяць. Також, Відповідачем ненараховано та невиплачено Позивачу підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця у зв`язку із переїздом для проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 . Вказує на те, що Відповідач не нарахував і не виплатив Позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Позивач вважає, що такі дії (бездіяльність) відповідача є протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії (бездіяльність), зобов`язання вчинити певні дії.

Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/1882/24.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано від Військової частини НОМЕР_1 наступні докази по справі:

- належним чином засвідчений атестат грошового забезпечення позивача за його період служби з 17.10.2023 по 01.03.2024; - належним чином засвідчену копію наказу про прийняття та про звільнення зі служби позивача;

- належним чином засвідчену довідку про доходи (грошове забезпечення) позивача за його період служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 з розшифровкою складових (посадовий оклад, надбавки, премії, додаткові винагороди, компенсації, тощо);

- належним чином засвідчені докази виконання ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (журнали бойових дій, накази, тощо);

- належним чином засвідчену довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- належним чином засвідчену копію рапорту ОСОБА_1 про виплату підйомної допомоги; - належним чином засвідчену копію рапорту ОСОБА_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- належним чином засвідчені докази, які підтверджують виплату позивачу грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт (якщо таке мало місце).

Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, щодо виплати додаткової винагороди зазначив, що відповідно до витягів з наказів Позивач залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі чергового підрозділу у періоди: 31.01.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №31/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався з 09.00 01.02 до 09.00 02.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 02.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №33/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 03.02 до 09.00 04.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 04.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №35/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 05.02 до 09.00 06.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 06.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №37/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 07.02 до 09.00 08.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 08.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №39/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 09.02 до 09.00 10.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 10.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №41/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 11.02 до 09.00 12.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. 12.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №43/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 13.02 до 09.00 14.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках. На підставі вище зазначених наказів Позивачу була виплачена додаткова грошова винагорода, що підтверджується Довідкою-розрахунком № від 01.04.2024. Щодо виплати підйомної допомоги, вказує на те, що про існування контракту Відповідачу стало відомо лише з позовної заяви та доданих до неї документів. Позивач прибув для проходження служби в Військову частину НОМЕР_1 згідно наказу №302 від 16.10.2023, в якому також відсутні відомості щодо проходження служби Позивачем за контрактом. Позивач жодного разу не звертався з рапортом про надання підйомної допомоги до командування Військової частини НОМЕР_1 . Щодо надання матеріальної допомоги, зазначає, що Позивач жодного разу не звертався до командування Військової частини НОМЕР_1 з рапортом в якому були би зазначені та підтверджені підстави для наданняя такої допомоги. Щодо нарахування грошового забезпечення, вказує, що згідно з постановою КМУ № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням сер. НОМЕР_4 , виданого 01.12.2021 року.

Згідно із копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №302, солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони 139 роти охорони призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 09 жовтня 2023 №34-рс на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони 1165 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справу та посаду здав і вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2023 № 334 Позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 17.10.2023, Позивач прийняв з 17.10.2023 справи та посаду стрільця (100915А) у в/ч НОМЕР_1 .

01 березня 2024 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 № 63 Позивача вирішено вважати таким, що 01.03.2024 справи та посаду здав. З 01.03.2024 Позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З 01.03.2024 Позивач переведений до в/ч НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 окрема аеромобільна бригада ДШВ ЗС України) та продовжує військову службу.

Вищезазначене також підтверджується копією військового квитка сер. НОМЕР_9 .

Відповідно до витягів з наказів Позивач залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі чергового підрозділу у періоди:

31.01.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №31/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався з 09.00 01.02 до 09.00 02.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

02.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №33/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 03.02 до 09.00 04.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

04.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №35/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 05.02 до 09.00 06.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

06.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №37/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 07.02 до 09.00 08.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

08.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №39/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 09.02 до 09.00 10.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

10.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №41/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 11.02 до 09.00 12.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

12.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №43/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 13.02 до 09.00 14.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

На підставі вище зазначених наказів Позивачу була виплачена додаткова грошова винагорода (на період дії воєнного стану), що підтверджується Довідкою-розрахунком за період з жовтня 2023 по березень 2024 року № 35 від 01.04.2024.

Згідно вищезазначеної довідки-розрахунку вбачається, що Позивачу нарахована грошова допомога на оздоровлення у березні 2024 року у розмірі 21241,40 грн. Нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відсутнє.

Вказане також підтверджується довідкою щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік №34 від 01.04.2024 року.

Згідно з п. 2 контракту від 09.04.2021 зазначено про виплатиту Позивачу підйомну допомогу на нього та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом із ним на нове місце проходження військової служби.

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі та має дружину ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб сер. НОМЕР_10 .

Поряд із цим, судом встановлено, що у період з 17.10.2023 по 01.03.2024 Відповідач нараховував грошове забезпечення Позивача виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

Вищезазначене Відповідачем не заперечується.

Позивач не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Приписами ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Згідно з вказаною нормою суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1-3статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XIIзахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 2, 3постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб`грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно п. 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до положень абзаців 15-16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та триває на дату розгляду даної справи. Отже, як у спірний період, так і нас час розгляду даної справи на території України діє особливий період.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 27.09.2022 № 1066, від 08.10.2022 № 1146, від 20.01.2023 № 43, від 09.08.2023 № 836, від 15.09.2023 № 1001, від 07.11.2023 № 1162, від 30.01.2024 № 103, від 12.04.2024 № 419 до вказаної постанови були внесені зміни та доповнення.

Отже, з 24.02.2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000, 00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Крім того, військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягів з наказів Позивач залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі чергового підрозділу у періоди:

31.01.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №31/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався з 09.00 01.02 до 09.00 02.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

02.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №33/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 03.02 до 09.00 04.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

04.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №35/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 05.02 до 09.00 06.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

06.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №37/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 07.02 до 09.00 08.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

08.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №39/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 09.02 до 09.00 10.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

10.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №41/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 11.02 до 09.00 12.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

12.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №43/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 13.02 до 09.00 14.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

Згідно із довідкою-розрахунком № 35 від 01.04.2024 доведено нарахування позивачу у спірному періоді, на підставі вище зазначених наказів, додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року в сумі 15517,24 гривень.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Згідно пункту 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45 (далі Порядок №45), у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується:

підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;

добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.

За пунктом 2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за новим місцем військової служби військовослужбовця (розташованому поблизу місця служби військовослужбовця).

Згідно п. 3 Порядку №45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Порядку №45 підйомна допомога та добові з урахуванням вимог пункту 1 цього Порядку також виплачуються військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу за контрактом (за призовом осіб офіцерського складу) і призначеним на посади у військові частини, що дислокуються поза пунктом їх постійного проживання до прийняття (призову) на військову службу (підпункт).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що визначальною умовою для отримання військовослужбовцем підйомної допомоги є переїзд військовослужбовця на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду.

Згідно із копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №302, солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони 139 роти охорони призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 09 жовтня 2023 №34-рс на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони 1165 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справу та посаду здав і вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2023 № 334 Позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 17.10.2023, Позивач прийняв з 17.10.2023 справи та посаду стрільця (100915А) у в/ч НОМЕР_1 .

Також, Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі та має дружину ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб сер. НОМЕР_10 , про що 30.11.2019 складено відповідний актовий запис за № 89.

Тобто, Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі та його сім`я на момент військової служби у в/ч НОМЕР_1 складалась із нього самого та його дружини.

Таким чином, позивач має право після переїзду до нового місця служби з одного населеного пункту а саме з АДРЕСА_2 до місяця дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , у зв`язку з зарахованням до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 17.10.2023, та прийняттям з 17.10.2023 справи та посаду стрільця (100915А) у в/ч НОМЕР_1 на нарахування і виплату підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі №817/551/17, від 29.03.2018 року по справі №809/1936/15.

Суд вважає помилковим твердження відповідача про те, що відсутність поданого позивачем рапорту про виплату підйомної допомоги унеможливлює її нарахування та виплату, оскільки таке право позивача гарантоване законодавством України.

Отже, факт нарахування та виплати підйомної допомоги пов`язаний з фактом переїзду військовослужбовця на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду, а не з поданням рапорту.

Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також Закон № 2011-XII).

Згідно зі ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (надалі також Порядок № 260).

Відповідно до розділу І п. 4 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає, окрім іншого, одноразові грошові допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Пунктом 1 розділу ХХIV Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 7 розділу ХХIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у 2023 році, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 2683/з від 01.02.2023 року.

Так, відповідно до п. 5 Рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з Витрати на грошове забезпечення військовослужбовців у 2023 році здійснювати за нормами, установленими нормативно-правовими актами та рішеннями Міністра оборони України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такої послідовності щодо здійснення виплат: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно з п. 6 Рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачують військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: - поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; - у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: - безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів.

Відповідно п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 р. № 124 (надалі також - Інструкція № 124), рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Рапорт має бути зареєстрований в службі діловодства військової частини. Пунктом 3.9.1 Інструкції № 124 передбачено, що реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, який підтверджує факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.

Тобто, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця з обґрунтуванням наявності визначених підстав, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення Міністра оборони України та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України.

Тобто, основою виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є звернення військовослужбовця до командира військової частини з рапортом.

Згідно довідки-розрахунку з жовтня 2023 по березень 2024 року № 35 від 01.04.2024 вбачається, що Позивачу нарахована грошова допомога на оздоровлення у березні 2024 року у розмірі 21241,40 грн. Нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відсутнє.

Вказане також підтверджується довідкою щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік №34 від 01.04.2024 року

Як зазначено Відповідачем, Позивач жодного разу не звертався з до командування Військової частини НОМЕР_1 з рапортом в якому були би зазначені та підтверджені підстави для надання зазначеної допомоги.

Також, Позивачем до суду не надано жодного доказу про надання до командира військової частини рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, у суду відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, згідно з ч. 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1 та 14 до Постанови № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови № 704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704.

Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.

Наведена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.

Отже, з 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Разом з цим, слід зазначити, що з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 1762,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2270,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2481,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2684,00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 3028,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у період з 17.10.2023 по 31.12.2023 грошове забезпечення позивача має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року за Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 01.01.2024 по 01.03.2024 - із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року за Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Отже, вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з 17 жовтня 2023 року до 01 березня 2024 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року є законними та підлягають задоволенню.

Поряд із цим, відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Частиною 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з абз. 2 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби, що затверджено указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Згідно довідки-розрахунку з жовтня 2023 по березень 2024 року № 35 від 01.04.2024 вбачається, що Позивачу нарахована грошова допомога на оздоровлення у березні 2024 року у розмірі 21241,40 грн. Нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відсутнє.

Вказане також підтверджується довідкою щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік №34 від 01.04.2024 року.

Таким чином виплата грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Таким чином виплата грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, грошова допомога на оздоровлення, позивачу виплачена у відповідний період шляхом обчислення грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 року, який є нижчим від прожиткового мінімуму відповідного року.

Тобто, відповідачем не було застосовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року (замість цього помилково застосовано цей пункт в редакції зі змінами, які визнані протиправними та скасовані), що не відповідало вимогам законодавства та призвело до її виплати позивачу в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством, у зв`язку з чим порушені права позивача на належне грошове забезпечення.

З огляду на наведене порушені права позивача в цій частині підлягають захисту шляхом, який гарантував би повне їх відновлення та унеможливив би подальше звернення до суду (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виплат Позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 згідно наданих суду довідок, здійснено не було.

Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині здійснення перерахунку та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що були нараховані під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог

Щодо вирішення питання про стягнення з Відповідачана користь Позивача витрати на послуги адвоката по адміністративній справі сформовані на день ухвалення рішення у справі, суд зазначає наступне.

Згідно частини 9 зазначеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосовується судом виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За приписами частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

19 березня 2024 між адвокатом Берзінь Сергієм Людвиговичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Згідно Акту наданих послуг від 25 березня 2024 року адвокатом складено та подано до суду позов. Кількість годин 5. Загальна сума 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії (бездіяльність), зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця.

Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що була нарахована під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна