Справа № 160/7017/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2024 року Справа № 160/7017/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРКОН-Д" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
18.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРКОН-Д" до Дніпровської митниці з вимогами:
- визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: UA110130/2023/000210/l від 10.11.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.04.2024 на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості. Однак, під час проведення процедури консультацій декларантом не спростовані розбіжності та відсутність даних. Таким чином, враховуючи результати митного контролю, та те, що позивач відмовився від надання додаткових документів, відповідачем було здійснено коригування митної вартості товару.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 02.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРКОН-Д" (покупець) та компанією «ALIKA-L SP. Z О.О.Z siedziba w Warszawa», Варшава (Польща) (продавець) укладений контракт №02/11-1.
Пунктом 1.1. Контракту визначено, що продавець продає, а покупець купує вживані автомобілі, мотоцикли згідно інвойсів, які є невід`ємною частиною контракту.
Пунктом 2.2 Контракту узгоджено, що загальна вартість контракту складає 11 000,00 євро.
Згідно пункту 3.1 Контракту, продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FCA Hindenburg Gоrinchen 1. Netherlands (Інкотермс 2020).
Митна вартість товару заявлена декларантом за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме: 11 000,00 евро.
Митна вартість сформована як сума вартості транспортного засобу на умовах поставки FСА - 11 000,00 євро та витрат на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 32 160 грн.
1. Згідно графи 4 «місце та дата завантаження» наданої до митного контролю автотранспортної накладної CMR від 02.11.2023 № 0057 зазначено Bannepoort 2 4205 MZ Gorinchen , що не відповідає заявленим у контракті та в інвойсі умовам поставки FCA Hindenburg Gorinchen 1 Netherland.
Також відповідно до відомостей, зазначених у автотранспортній накладній CMR від 02.11.2023 № 0057, місце розвантаження визначене с. Орлівщина (Дніпропетровська обл.), однак за умовами договору-заявки на перевезення від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 між перевізником (ФОП ОСОБА_1 ) та Позивачем адреса завантаження зазначена м. Дніпро, що суперечить наданими перевізником товаросупровідним документів.
Відомості щодо договірних відносин, а також документи купівлі-продажу між ТОВ «ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ-К» та Продавцем ALIKA-L sp. z o.o. у митного органу відсутні.
Перевізником ФОП ОСОБА_1 надано довідку від 08.11.2023 №б/н про допущену помилку при заповненні CMR від 02.11.2023 № 0057.
Згідно даних, наявних у Журналі пропуску через митний кордон, перевізником на кордоні виступала особа ТОВ «АВТО ХАНТЕР» (витяг з Журналу додається до відзиву на позовну заяву), відповідно рахунок на оплату транспортних послуг до митного кордону має бути від ТОВ «АВТО ХАНТЕР», проте до митного контролю документи, щодо вартості послуг зазначеного перевізника не надавалось.
У сукупності вищезазначене викликає сумніви, що саме перевізником ФОП ОСОБА_1 складено та заповнено автотранспорту накладну CMR від 02.11.2023 № 0057.
3. До митного контролю не надано відомостей щодо експедиторського договору, при цьому у договорі-заявці на перевезення від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 фігурують відомості про включення експедиторських витрат до вартості перевезення.
При чому в наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо числових значень таких витрат.
4. Оскільки, виконавцями перевезення виступають різні особи, такі як ТОВ «АВТО ХАНТЕР» та ФОП ОСОБА_1 , одним із них є фактичний перевізник (зазначений у CMR), а інша особа є експедитором.
При здійсненні міжнародних перевезень має бути укладений договір перевезення або договір транспортно-експедиторського обслуговування або договір експедирування тощо, натомість до митного контролю надано лише договір-заявку на перевезення без посилання на відповідний договір від 02.11.2023 № 02-1/11-2023, в якій загальну вартість перевезення складає сума 132 606 грн., при цьому прописом зазначено таке: «сімдесят дев`ять тисяч шістсот десять гривень»,
Відомості щодо ТОВ «АВТО ХАНТЕР» у зазначеній заявці відсутні, отже існує окремий договір з ТОВ «АВТО ХАНТЕР», який до митного контролю не надано.
5. Заявка-договір від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 містить вартість перевезення окремо щодо трьох різних автомобілів.
Вартість такого перевезення для кожного із автомобілів ідентична та складає 32 160 грн. за межами митної території України та 12 060 грн. на митній території України, але при цьому пункти відправки для всіх автомобілів є різними, а саме: для двох автомобілів є м. Gorinchen (Нідерланди), а для третього автомобіля таким пунктом є м. Mannheim (Німеччина).
Таким чином, враховуючи різницю у відстані вартість такого перевезення має відрізнятися.
6. Слід зазначити, що дана заявка містить відомості про те, що оплата за транспортні послуги здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.
Враховуючи наданий до митного контролю платіжний документ від 06.11.2023 № 45, такий акт виконаних робіт вже має бути складений та підписаний.
Всупереч зазначеному, даний документ до митного контролю не надано.
7. Наданий до митного контролю рахунок на оплату транспортних послуг від 06.11.2023 № 1 не містить відомостей щодо вартості експедиторських послуг.
8. Враховуючи характер вантажу (легкові автомобілі) у митниці відсутні відомості щодо страхування такого товару.
9. Дата наданої до митного оформлення довідки про транспортні витрати (з уточненням) № б/н становить 02.11.2023, що не кореспондується з датою виставленого рахунку на оплату транспортних витрат № 1 від 06.11.2023.
Переміщення товару розпочалось 02.11.2023 згідно наданої до митного оформлення CMR від 02.11.2023 № 0057.
Крім того, згідно заявки на перевезення датою завантаження товару є 02.11.2023, проте таке завантаження здійснено у Нідерландах та окремо у Німеччині, в той час як документ CMR від 02.11.2023 № 0057 складений у Польщі.
Таким чином, у митниці є сумніви щодо достовірності зазначених даних щодо дати завантаження товару.
10. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.
При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.
У відповідності до розділу 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом
Державної митної служби України від 01 липня 2021 року № 476 (далі Методичні рекомендації) здійснено аналіз інтернет-ресурсів та встановлено наявність на інтернет-ресурсах:
пропозиції до продажу транспортного засобу «BMW M3», дата виготовлення 01.05.2005, (на фото, доданих до ЕМД зазначено пробіг 58 126 км), без номерного знаку, з робочим об`ємом циліндрів - 3246 см3, яка збігаються з відомостями оцінюваного транспортного засобу.
Запропонована вартість продажу транспортного засобу на вказаному інтернет-ресурсі 54 875,00 євро.
Вищезазначені дані та фото надані до ЕМД дають можливість ідентифікувати зазначений транспортний засіб.
Таким чином, у митного органу наявні обґрунтовані сумніви, що митна вартість задекларованого товару ґрунтується на дійсній вартості.
З урахуванням зазначеного до вказаної зовнішньоекономічної операції можливе залучення третіх осіб, та не враховано розмір комерційної надбавки.
Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності, згідно частини 3 статті 53 МКУ, митним органом встановлено, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - витрат на транспортування оцінюваного транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України.
Відповідачем надіслано позивачу електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.
Крім зазначеного, вказаними електронними повідомленнями, відповідно до п.6. ст.53 МКУ, декларанта позивача попереджено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на повідомлення відповідача від 10.11.2023 №1, декларантом надано заяву, якою повідомлено митний орган, що інших документів, в т. ч., передбачених частиною 6 статті 53 МКУ на даний час надати немає можливості, а також сформульовано звернення до митного органу щодо закінчення митного оформлення.
Відповідно до Ст.55 Митного кодексу України позивач листом вих. №2/16 від 16.02.2024 року направив до митного органу додатково копії наступних документів: додаткова угода від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-2; рахунок-фактура від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням); платіжна інструкція Свіфт б/н від 21.11.2023 б/н; договір-заявка на перевезення від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням); акт виконаних робіт від 07.11.2023 №1; автотранспортна накладна CMR від 02.11.2023 №0057 (з уточненням).
Відповідно до листа вих.№7.5-1/15-02/8.19/1242 від 27.02.2024 року Дніпровська митниця після аналізу додатково наданих документів залишила чинним рішення про коригування митної вартості від 10.11.2023 № UA110130/2023/000210/1, а також зазначено, - «… .У наданій CMR від 02.11.2023 №0057 закреслено відомості граф 2 (Отримувач) та 21 (Місце складання) і вчинено записи щодо нових відомостей про отримувача - ТОВ «БАРКОН-Д» замість ТОВ «ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ-К» та про місце складання накладної (замість WARSHAWA - NL Gorinchem). При цьому, не зазначено дату внесення таких змін та ким саме такі зміни були внесені. Також, неможливо встановити чи такі зміни внесені у всі примірники CMR від 02.11.2023 №0057.
Системний аналіз зазначених статей КДПВ дозволяє дійти висновку, що внесення змін до вантажної накладної (CMR) може вносити перевізник на запит відправника, проте, до того моменту, коли другий примірник накладної переданий одержувачу, а після прибуття вантажу - керується вказівками одержувача.
Тож, зміни (виправлення), внесені до CMR від 02.11.2023 №0057 ТОВ «Баркон-Д» здійснені у спосіб, не передбачений КДПВ та не усувають розбіжностей, наведених у рішенні митниці від 10.11.2023 №UA110130/2023/000210/1.
На теперішній час у митниці наявні 2 накладні CMR з однаковими реквізитами (02.11.2023 №0057), проте з різними відомостями щодо отримувача та місця складання. Враховуючи зазначене, залишаються сумніви щодо достовірності вказаних документів.
Наданою зверненням від 16.02.2024 №2-16 додатковою угодою від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-1 внесено зміни до пункту 3.1 Контракту та викладено у новій редакції: «Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FCA NL Gorinchem (Інкотермс 2020)». Слід зазначити, що вказана додаткова угода укладена 03.11.2023, а наданий зверненням рахунок від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням) складено 02.11.2023. Таким чином, дата зміни умов поставки у наданому рахунку від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням) не кореспондується по даті з додатковою угодою від 03.11.2023 б/н.
У пункті 2 додаткової угоди від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-1 зазначено: «Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання і є обов`язковою для виконання її Сторонами, складеною російською та англійською мовами на 3 сторінках, у 2 примірниках, що мають однакову юридичну силу - по одному для кожної зі Сторін, та є невід`ємною частиною контракту купівлі-продажу №02/11-1 від 02.11.2023 іної угоди матиме перевагу». Однак, укладена зазначена додаткова угода від 03.11.2023 б/н українською та англійською мовами та на 1 сторінці, що викликає сумнів у достовірності цього документа.
Рахунок від 02.11.2023 № 13/11/23 надавався до митного оформлення, інформація про його розгляд наведена у рішенні про коригування митної вартості від 10.11.2023 №UA110130/2023/000210/1 та повідомленнях митниці.
На теперішній час у митниці наявні 2 рахунки з однаковими реквізитами (02.11.2023 № 13/11/23), проте з різними відомостями щодо умов поставки. Враховуючи зазначене, наявні сумніви щодо достовірності вказаних документів.
Зверненням від 16.02.2024 №2-16 декларантом додатково надано договір-заявку від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням). Порівнюючи з договором-заявкою від 02.11.2023 № 02-1/11-2023, наданою до митного оформлення встановлено внесення змін у пункт «вартість перевезення за маршрутом»: фразу прописом «сімдесят дев`ять тисяч шістсот десять гривень» змінено на «сто тридцять дві тисячі шістсот шістдесят гривень».
Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Документ, згідно якого сторони досягли згоди про внесення змін (уточнень) до договору-заявки від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 не надано.
Таким чином, уточнення до договору-заявки від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 внесені у спосіб не передбачений законом.
На теперішній час у митниці наявні 2 договори-заявки з однаковими реквізитами (від 02.11.2023 № 02-1/11-2023), проте з різними сумами оплати послуг (прописом).
Звертаємо увагу, що надані зверненням рахунок від 02.11.2023 № 13/11/23; договір-заявка від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 та автотранспортна накладна CMR від 02.11.2023 №0057 відповідно до положень частини 8 статті 55 МКУ не можуть вважатися додатковими документами, оскільки вони вже надавались до митного контролю під час митного оформлення та прийняття рішення про коригування, а також підтверджують недостовірність заявлених до митного оформлення відомостей щодо повноти декларування складових митної вартості товару.
Надані декларантом для підтвердження митної вартості товару копії рахунку від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням), автотранспортної накладної CMR від 02.11.2023 №0057, договору-заявки від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням), акта виконаних робіт від 07.11.2023 №1, не враховують спірних відносин, оскільки такі документи були надані до митного органу лише з зверненням від 16.02.2024 №2-16, а відтак не засвідчують помилковості зауважень митного органу, що полягли в основу рішення про коригування митної вартості від 10.11.2023 №UA110130/2023/000210/1.
Декларантом не обґрунтовано неможливості їх надання до митного оформлення з огляду на дату формування цих документів, у разі їх фактичного існування на час здійснення контролю правильності визначення митної вартості.
Додатково надане платіжне доручення в іноземній валюті від 21.11.2023 б/н не містить реквізитів, необхідних для ідентифікації ввезеного товару.».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Митна вартість товару заявлена декларантом за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме: 11 000,00 евро.
Митна вартість сформована як сума вартості транспортного засобу на умовах поставки FСА - 11 000,00 євро та витрат на транспортування транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України в сумі 32 160 грн.
Щодо доводів митного органу про ненадання документів, що підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг, відомостей про вартість транспортування товарів до ввезення на митну території України, документів що підтверджують витрати на навантаження, вивантаження, суд зазначає наступне.
Позивач листом вих. №2/16 від 16.02.2024 року направив до митного органу додатково копії наступних документів: додаткова угода від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-2; рахунок-фактура від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням); платіжна інструкція Свіфт б/н від 21.11.2023 б/н; договір-заявка на перевезення від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням); акт виконаних робіт від 07.11.2023 №1; автотранспортна накладна CMR від 02.11.2023 №0057 (з уточненням).
Так, пунктом 1 додаткової угоди від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-2 було внесено зміни до п 3.1 Контракту від 02.11.2023 №02/11-2, та зазначено, що поставка задекларованого транспортного засобу здійснюється на умовах поставки FCA NL Gorinchem.
Факт поставки на умовах FCA NL Gorinchem підтверджується наступними документами: додатковою угодою від 03.11.2023 б/н до контракту від 02.11.2023 №02/11-2; рахунком-фактурою від 02.11.2023 № 13/11/23 (з уточненням); платіжною інструкцією Свіфтом б/н від 21.11.2023 б/н; договором-заявкою на перевезення від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням); актом виконаних робіт від 07.11.2023 №1; автотранспортною накладною CMR від 02.11.2023 №0057 (з уточненням).
Вартість транспортних витрат при митному оформленні була заявлена у розмірі 32 160 грн.
Отже, вартість доставки товару з Gorinchem до п/п Угринів-Долгобичув склала 32 160 грн. з урахуванням експедиторської винагороди, що підтверджується: заявкою на перевезення №02-1/11-2023 від 02.11.2023 року з уточненням; рахунком-фактурою №1 від 06.11.2023 року; актом виконаних робіт №1 від 07.11.2023 року, довідкою від 02.11.2023 року.
Згідно платіжної інструкції №45 від 06.11.2023 року транспортні витрати оплачені у повному обсязі.
Відповідно до умов поставки FCA страхування не є обов`язковим. В довідці про транспортні витрати від 02.11.2023 б/н з уточненням зазначено, що страхування не здійснювалося.
Крім того суд зазначає, що в заявці на перевезення №02-1/11-2023 від 02.11.2023 року з уточненням виправлено суму перевезення, яка була зазначена, фразу прописом «сімдесят дев`ять тисяч шістсот десять гривень» змінено на «сто тридцять дві тисячі шістсот шістдесят гривень». Заявка на перевезення №02-1/11-2023 від 02.11.2023 року надана з листом від 16.02.2024 №2-16 має позначку «з уточненням».
Відповідно до ст.654 ЦКУ зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Отже, зміни у Заявку на перевезення №02-1/11-2023 від 02.11.2023 року були внесені у спосіб, який передбачений договором.
Також матеріалами справи було встановлено, що при митному оформленні була надана довідка б/н від 08.11.2023 року від перевізника де було також зазначено, що в CMR допущена помилка в назві отримувача товару та правильним вважати отримувача ТВ «Баркон-Д» ЕДРПОУ 44905727. Отже, виправлення були внесені в CMR у спосіб передбачений діючим законодавством України, що жодним чином не перешкоджає числовому визначенню митної вартості товару.
Таким чином, рахунок від 02.11.2023 № 13/11/23 з уточненням, автотранспортна накладна СМР від 02.11.2023 №0057, договір-заявка від 02.11.2023 № 02-1/11-2023 (з уточненням), акт виконаних робіт від 07.11.2023 №1 у розумінні ст.55 МКУ є саме додатковими документами, оскільки містять відомості відносно розміру складових митної вартості товару.
Отже, наведені документи у повній мірі підтверджують вартість витрат з транспортування товару до кордону України.
За вказаних обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо не підтвердження витрат на транспортування товару, а також неможливості обчислити витрати на транспортування товару до кордону України за наданими документами щодо транспортних витрат по поставці товару.
За сукупності викладених обставин суд приходить до висновку, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, а саме посилання на інтернет-ресурси, що заявлена до декларування вартість легкового автомобілю значно нижча аніж рівень митних вартостей товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час наближений до дати експорту в МКУ суд зазначає наступне.
Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 встановлено, що про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. ст. 59, 60 та 64 Митного кодексу України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.
Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.
У зв`язку з цим, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Однак, рішення про коригування митної вартості товару UA110130/2023/000210/l від 10.11.2023 року не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.
При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митницею навіть не наведено посилань на ЕМД в якості інформації щодо автомобіля, митне оформлення якого вже здійснено.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
При коригуванні митної вартості декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не має.
Суд зазначає, що наявність у митного органу інформації з інтернет-ресурсів про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про автомобіль.
Не наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та позбавляє декларанта права спростувати наведену митним органом інформацію.
Отже, доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що вказані документи повністю підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
На підставі встановлених обставини, суд доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці № UA110130/2023/000210/l від 10.11.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРКОН-Д" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 8113,12 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією № 82 від 08.03.2024 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 8113,12 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Дніпровської митниці.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів UA110130/2023/000210/l від 10.11.2023 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков