Справа № 380/26236/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 рокусправа № 380/26236/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168 при обрахунку ОСОБА_1 : грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів; грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів; «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 : грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів; грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів; «одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби»; з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що під час проходження служби у 2022 році йому було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів та одноразову грошову допомоги у разі звільнення з військової служби. Однак, до складу грошового забезпечення, з якого обчислено розмір вище перелічених виплат, відповідач не включив суми щомісячної додаткової винагороди, які позивач отримував щомісячно в складі місячного грошового забезпечення. Це стало підставою звернення з вказаним позовом до суду.

Ухвалою судді від 24.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, повернуто позивачеві.

02.02.2024 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 про повернення позовної заяви скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа №380/26236 повернулася до суду першої інстанції 21.02.2024.

Ухвалою судді від 26.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

29.03.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що додаткова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зазначає, що додаткова винагорода має тимчасовий характер, її розмір не є сталим, саме тому її врахування до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обрахунок вказаних виплат є безпідставним. Тому, відповідачем правомірно не враховано додаткову винагороду при розрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до Витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23 березня 2022 року № 109-ОС «Про особовий склад» позивача з 23 березня 2022 року зараховано до списку особового складу загону, на всі види забезпечення.

Згідно із Витягом з наказу Начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27 січня 2023 року № 82-ОС «Про особовий склад» позивача з 27 січня 2023 року звільнено та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

У 2022 році позивачу було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів та одноразову грошову допомоги у разі звільнення з військової служби.

Вважаючи, що виплата грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 29 календарних днів, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 28 календарних днів, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби здійснена не у повному розмірі, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII ( далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктами 1 та 6 розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Як передбачено п.7 цього ж розділу, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно з п.3 розділу XXXI Порядку, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) з 05.30 год. 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, який продовжений і триває до нині.

Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

У відповідності до пункту 1 Постанови № 168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Виходячи з приписів пункту 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 2 Постанови № 704, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер.

Додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень або додаткова винагорода в збільшеному розмірі до 100 000 гривень виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 гривень або до 100 000 гривень.

Беручи до уваги те, що передбачена Постановою № 168 виплата (винагорода) встановлена лише на період дії воєнного стану, така винагорода не може бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обраховується грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 6 розділу XXIII Порядку №260 винагороди військовослужбовцям не включаються до складу грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Отже, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустки як учаснику бойових дій та одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн має тимчасовий характер, то суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована одноразова грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустки як учаснику бойових дій та одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, додаткової винагороди, яка нараховувалася та виплачувалася відповідно до Постанови № 168.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан