Справа № 120/9785/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 травня 2024 р. Справа № 120/9785/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, обчислену, відповідно до Закону України №1058. При цьому позивач вказує, що з листа відповідача від 18.06.2021 року йому стало відомо, що його коефіцієнт страхового стажу при визначенні пенсії становить - 0,33583. Позивач вважає, що зазначений коефіцієнт неправильно розрахований відповідачем.

Відтак, за захистом своїх прав та законних інтересів позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо не зарахування в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 16.02.1993 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у справі № 120/12021/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців та провести перерахунок і виплату, раніше призначеної пенсії з урахуванням виплачених сум, з 22.05.2021. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач зазначає, що судом в рішенні від 01.11.2021 року не враховано період від 30.12.1990 року, однак згідно з відомостями трудової книжки стаж роботи у період з 04.11.1986 р. по 16.02.1993 р. був безперервний.

Також позивач вважає, що до страхового стажу підлягають зарахуванню періоди перебування на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 р. по 20.05.2021 р. та в Барському центрі зайнятості з 20.09.2001 року по 14.09.2002 року.

Позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії, врахувавши правильний коефіцієнт після оптимізації у 2022 році стажу на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у справі № 120/12021/21-а та з урахуванням періоду перебування позивача на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 20.09.2001 р. по 14.09.2002 р., врахувати періоди з 04.11.1986 р. по 16.02.1993 р. згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ; здійснювати виплату в подальшому з урахуванням коефіцієнту 0,72562, що складає в сумі 8047,15 грн. пенсії.

В листі від 26.08.2022 року відповідач зазначив, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у справі № 120/12021/21-а Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 22.05.2021 року та зараховано періоди з 01.11.1986 р. по 01.11.1989р., з 04.11.1989 по 30.12.1990 до страхового стажу з урахуванням кратності 1,5. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,35667. В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за періоди з 01.07.2000 по 30.11.2020. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становив 0,49012, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки.

Також відповідач зазначив про відсутність підстав здійснення обрахунку пенсії позивача з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,72562 та виплачувати пенсію в сумі 8047,15 грн.

Не погоджуючись з такими діями органу пенсійного забезпечення позивач звернувся до суду з цим позовом. При цьому позивач вважає, що перерахунок його пенсії повинен проводитись з урахуванням коефіцієнту 0,72562 із застосуванням при його визначенні коефіцієнту величини 1 року стажу 1,35%, а не 1%, який застосовано відповідачем під час обрахунку пенсії позивача.

Ухвалою суду від 28.11.2022 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо не зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 31.12.1990 по 16.02.1993 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та про зобов`язання вчинити відповідні дії.

Ухвалою суду від 28.11.2023 відкрито провадження у даній справі ( в іншій частині позовних вимог ) та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, згідно з доводами якого відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі за №120/12021/21-а, що набуло законної сили 02.12.2021, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії з 22.05.2021 та зараховано період з 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 до страхового стажу з урахування кратності 1,5. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить - 0,35667. В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за періоди з 01.07.2000 по 30.11.2020.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку становив 0,49012, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки - 9118,81 грн.

З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив: 9118,81грн х 0,49012 = 4469,31 грн.

З 01.07.2022 відповідно до Закону України від 02.12.2021 №1928-ГХ Про Державний бюджет України на 2022 рік, у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до 2027,00 грн здійснено перерахунок пенсії позивача.

Розрахунок пенсії з 01.07.2022 наступний:

1594,07 грн - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.27 Закону №1058 (4469,31 грн х 0,35667);

432,93 грн - доплата до прожиткового мінімуму згідно абз.1 ч.1 ст.28 Закону №1058 (2027,00 грн - 1594,07 грн).

Загальний розмір пенсії 2027,00 грн.

135,00 грн - надбавка індексації з 01.03.2022; 138,00 грн - доплата індексації до 2300,00 грн (2300,00 грн - 2027,00 грн - 135,00 грн).

Розмір пенсії з надбавками - 2300,00 грн.

Щодо позовних вимог зарахувати до стажу періоди з 20.09.2001 по 14.09.2002 відповідач вказує, що згідно з записом в трудовій книжці 31.10.2001 позивачеві розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 7 ст. 22, п. 5 ст. 23 для організації підприємницької діяльності за період з 20.09.2001 по 14.09.2002 (за 360 днів) у відповідності до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття . Як вбачається зі змісту статей (в редакції, чинній на час внесення запису), на які посилається відповідальна особа Центру зайнятості, то позивачеві було проведено одноразову виплату. Оскільки статтею 24 Закону 1058 в редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачеві, до страхового стажу зараховується період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), підстав для зарахування вказаного періоду немає.

Також зазначено, що Головне управління не має законних підстав зарахувати до стажу період отримання допомоги по безробіттю з 04.12.2020 по 20.05.2021, запис про який присутній у трудовій книжці позивача, оскільки в даних системи персоніфікованого обліку відсутні відомості про вказаний період.

З метою уточнення даних записів в трудовій книжці, Головним управлінням 22.08.2022 направлявся запит до Вінницького обласного центру зайнятості, однак відповідь не надійшла.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки останній вже звертався до органу пенсійного забезпечення і листом від 18.06.2021 року отримав інформацію про зарахування йому до стажу відповідних періодів роботи.

За таких обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Також просить вважати таким, що не поданий відзив на позовну заяву, у зв`язку з порушенням строків його подання. Так, представник зазначає, що відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 29.11.2022 року, однак з коду (трекеру) відстеження на конверті АТ "Укрпошта" слідує, що відзив на позовну заяву був надісланий 14.12.2022 року, тобто на 16-й день з моменту отримання ухвали.

Щодо доводів про порушення відповідачем строків подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Отже, строк для подання відзиву не може бути меншим п`ятнадцяти днів та суд повинен надавати достатній строк для подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. Тобто, суд повинен забезпечувати можливість усім учасникам справи висловити свою позицію щодо предмету розгляду справи, шляхом подання заяв по суті протягом розумного строку.

Таким чином, суд вважає необгрунтованими та безпідставними посилання представника позивача, що оскільки відзив на позовну заяву був поданий відповідачем на 16-й день після отримання ухвали про відкриття провадження, то такий не може враховуватися судом. Тим більше, суд зауважує, що представником позивача надано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 06.03.2023 витребувано у представника позивача відомості з нормативно-правовим обґрунтуванням щодо обрахунку коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу, який представником позивача розраховано як 1,35%, та запропоновано надати інший обґрунтований розрахунок щодо визначення коефіцієнту страхового стажу позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в справі № 120/12021/21-а щодо періоду роботи позивача з 01.01.1991 по 16.02.1993. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розрахунок коефіцієнту страхового стажу позивача, який визначений відповідачем як 0,35667, конкретизувавши при цьому кожну зі складових проведеного розрахунку, що зазначені в формулі, наведеній в ч. 1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання вимог ухвали суду представниками сторін надано додаткові пояснення.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 з 22.05.2021 перебуває на обліку В ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком призначену й обчислену відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року в адміністративній справі №120/12021/21-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців та провести перерахунок і виплату, раніше призначеної пенсії з урахуванням виплачених сум, з 22.05.2021. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення суду.

Листом від 26.08.2022 року відповідач повідомив позивача, що розмір пенсії по Закону №1058 залежить від двох показників - заробітної плати та коефіцієнта страхового стажу.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж врахований по 30.11.2020 становить 35 років 08 місяців 09 днів.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі за №120/12021/21-а, що набуло законної сили 02.12.2021, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії з 22.05.2021 та зараховано період з 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 до страхового стажу з урахування кратності 1,5. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить - 0,35667.

В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата за періоди з 01.07.2000 по 30.11.2020.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку становив 0,49012, який застосовано до показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки - 9118,81 грн.

З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив: 9118,81грн х 0,49012 = 4469,31 грн.

З 01.07.2022 відповідно до Закону України від 02.12.2021 №1928-ГХ Про Державний бюджет України на 2022 рік, у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до 2027,00 грн здійснено перерахунок пенсії.

Розрахунок пенсії з 01.07.2022 наступний:

1594,07 грн - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.27 Закону №1058 (4469,31 грн х 0,35667);

432,93 грн - доплата до прожиткового мінімуму згідно з абз.1 ч.1 ст.28 Закону №1058 (2027,00 грн - 1594,07 грн).

Загальний розмір пенсії 2027,00 грн.

135,00 грн - надбавка індексації з 01.03.2022; 138,00 грн - доплата індексації до 2300,00 грн (2300,00 грн - 2027,00 грн - 135,00 грн).

Розмір пенсії з надбавками - 2300,00 грн.

Запис в трудовій книжці про період перебування на обліку в Барському центрі зайнятості з 20.09.2001 по 14.09.2002 не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. Також повідомлено, що Відділом обслуговування громадян № 9 Головного управління направлено запит до Вінницького обласного центру зайнятості.

Періоди роботи з 01.11.1986 по 01.11.1989, з 04.11.1989 по 16.02.1993 зараховано до страхового стажу.

Здійснювати обрахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,72562 та виплачувати пенсію в сумі 8047,15 грн відсутні правові підстави.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не врахування до страхового стажу періодів перебування на обліку в центрах зайнятості, а також з відмовою здійснювати обрахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту страхового стажу 0,72562 та виплачувати пенсію в сумі 8047,15грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд керується таким.

В першу чергу суд надає оцінку доводам відповідача, що позивачем не дотримано строк звернення з цим позовом до суду, при цьому суд враховує, що у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії та визначення правильного коефіцієнту стажу на підставі довідок про заробітну плату, зокрема в районах Крайньої Півночі у період з 1986 по 1993.

Листом від 27.07.2021 №7725-7001/А-02/8-0200/21 відповідач відмовив у здійсненні відповідного перерахунку, вказавши, що для застосування кратного обчислення при врахуванні відповідних періодів роботи позивача до страхового стажу законні підстави відсутні з огляду на відсутність відомостей про укладення між працівником та роботодавцем строкового трудового договору. Зазначили, що з метою надання практичної допомоги у витребуванні довідок про заробітну плату за період роботи до 01.07.2000 спеціалістами ГУ ПФУ надіслано запит на адресу УПФУ РФ в Ханти-Мансійському автономному окрузі, на який 14.05.2021 на адресу ГУ ПФУ У Вінницькій області надійшла довідка про заробітну плату за періоди роботи 1982-1984, 1986-1989 років. В подальшому запит направлено повторно. Проте, ні акт зустрічної перевірки, ні копії первинних документів, що виступили підставою для видачі відповідної довідки, надіслано не було. Також зазначено, що надати копії первинних документів неможливо через спосіб їх систематизації та зберігання.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 16.02.1993 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців, позивач звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року в адміністративній справі №120/12021/21-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період 01.11.1986 по 01.11.1989 та з 04.11.1989 по 30.12.1990 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік і шість місяців та провести перерахунок і виплату, раніше призначеної пенсії з урахуванням виплачених сум, з 22.05.2021. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на виконання вказаного рішення суду із застосуванням індивідуального коефіцієнту страхового стажу 0,72562, а також щодо зарахування до страхового стажу періодів перебування на обліку в Барському центрі зайнятості та у Вінницькому міському центрі зайнятості.

Листом від 26.08.2022 року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту страхового стажу 0,72562, а також не зараховано до страхового стажу періоди перебування на обліку в Барському центрі зайнятості та у Вінницькому міському центрі зайнятості.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач 18.11.2022 року звернувся з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд зауважує, що справа № 120/12021/21-а та № 120/9785/22 є різними за предметом та підставами оскарження і позивачем в цій справі дотримано строк звернення до суду з позовом, оскільки ним оскаржуються дії ( відмова ) відповідача, про які позивачу стало відомо саме з листа відповідача від 26.08.2022 року.

При цьому, як уже зазначалось вище, ухвалою суду від 28.11.2022 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 120/9785/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо не зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 31.12.1990 по 16.02.1993 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та про зобов`язання вчинити відповідні дії.

Отже, враховуючи викладене, вказані доводи представника відповідача є необгрунтованими та безпідставними.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни, зокрема до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.

Пунктом 4-3 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналіз вищезазначених норм Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування свідчить про те, що у разі перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Законом № 2148-VIII, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Тобто, застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% стосувалося лише вперше призначених пенсій в період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, з урахуванням змін внесених згідно з Законом України №2148 від 03.10.2017 року) коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: КС=См*Вс/100%*12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Отже, станом на дату призначення пенсії позивачу ( 22.05.2021 ) застосовувався розмір величини оцінки одного року страхового стажу 1%.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами пенсія призначена позивачу відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 22.05.2021 року, тобто після набрання чинності Законом № 2148-VIII, у зв`язку з чим підлягала застосуванню величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, суд звертає увагу, що нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Таким чином, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII було передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій. Крім того, суд звертає увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. Вказані норми не було визнано неконституційними, а отже підлягають застосуванню.

Таким чином, наведене свідчить, що при визначенні розміру пенсії позивача, яка йому призначена 22.05.2021 року, відповідачем було обгрунтовано та правомірно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. відповідач діяв правомірно, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Щодо позовної вимоги зарахувати до страхового стажу позивача період перебування на обліку у Барському центрі зайнятості з 20.09.2001 року по 14.09.2002 рік, суд зазначає таке.

Згідно з записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 , на підставі наказу Барського центру зайнятості № 4356 від 31.10.2001 року, позивачу розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 7 ст. 22, п. 5 ст. 23 для організації підприємницької діяльності за період з 20.09.2001 року по 14.09.2002 року (за 360 днів) у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Отже, до страхового стажу особи, підлягає зарахуванню, зокрема період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю, за виключенням періоду, коли особа отримувала одноразову виплату для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для організації підприємницької діяльності безробітними, які не можуть

бути працевлаштовані у зв`язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи. Ця допомога виплачується особам, яким виповнилося 18 років, за їх бажанням.

Згідно з ч. 5 ст. 23 вказаного Закону одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється у розмірі

допомоги по безробіттю, нарахованої відповідно до цієї статті, у розрахунку на рік.

З огляду на те, що в за час перебування на обліку в Барському районному центрі зайнятості позивач отримав одноразову грошову виплату для організації підприємницької діяльності відповідно до п. 7 ст. 22, п. 5 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 20.09.2001 року по 14.09.2002 року (за 360 днів), то у відповідності до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказаний період не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відтак, в цій частині позовні вимоги також є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Визначаючись щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу позивача періоду його перебування на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 по 20.05.2021, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось судом, відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Отже, період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як свідчать записи трудової книжки позивача НОМЕР_2 , з 04.12.2020 по 20.05.2021 позивач отримував виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 23 п. 1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В свою чергу, ч. 1 ст. 23 вказаного Закону ( в редакції на час отримання допомоги ) визначено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Крім того, згідно довідки Вінницького міського центру зайнятості від 22.12.2022 року № 02-18/2209-22 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості як безробітний. Розпочато виплату допомоги по безробіттю з 04.12.2020 р. (наказ №НТ 201210 від 10.12.2020р.). Припинено виплату допомоги по безробіттю з 21.05.2021р. (наказ №НТ210524 від 24.05.2021р.).

Отже, належними та допустимими доказами підтверджується факт перебування позивача на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості як безробітного та отримання ним допомоги по безробіттю з 04.12.2020 р. по 21.05.2021 р. Відтак, вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача для обрахунку пенсії і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 22.05.2021 року з урахуванням індивідуального коефіцієнту страхового стажу 0,72562, суд зазначає таке.

Згідно наданого представником позивача розрахунку на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2023 кількість місяців для визначення індивідуального коефіцієнту страхового стажу зазначено 454 місяці помножені на величину одного року стажу 1,35 %.

Разом з тим, жодного нормативного-правового обґрунтування щодо застосування таких показників для визначення індивідуального коефіцієнту страхового стажу позивача представником не надано.

В той же час, як уже встановлено судом раніше, для визначення коефіцієнту страхового стажу позивача повинна застосовуватись величина оцінки одного року стажу 1%.

Як свідчать матеріали справи, страховий стаж для обрахунку пенсії позивача складає 35 років 8 місяців 9 днів, що в перерахунку на місяці складає 428 місяців.

Саме з такого страхового стажу відповідачем було здійснено розрахунок коефіцієнту страхового стажу позивача на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду в справі №120/12021/21.

При цьому, виходячи з вище прийнятого судом рішення, що період перебування позивача на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості як безробітного та отримання допомоги по безробіттю з 04.12.2020 р. по 21.05.2021 р. підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, то додатковий страховий стаж позивача, який має бути врахований при визначенні коефіцієнту страхового стажу позивача складає 5 місяців 18 днів. Всього місяців для страхового стажу позивача, який має бути врахований при визначенні коефіцієнту страхового стажу та для перерахунку пенсії позивача 433 місяці 27 днів ( 35 років 8 місяців 9 днів ( що в перерахунку на місяці складає 428 місяців 9 днів ) + 5 місяців 18 днів ).

Отже, суд не погоджується з наданим представником позивача розрахунком визначення індивідуального коефіцієнту страхового стажу позивача, оскільки такий не підтверджується ні документально ( відповідними доказами ), ні законодавчими нормами, що регулюють спірні правовідносини. Відтак, такий розрахунок до уваги судом не береться.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, суд вважає, що в даній справі належним, достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача починаючи з 22.05.2021, визначивши відповідний індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням також періоду перебування позивача на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 по 20.05.2021.

Отже, заявлені у цій справі позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню частково у визначений вище спосіб.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову відповідно до вищенаведених мотивів та у визначений судом спосіб.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивача частково в сумі 496,20 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду перебування на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 року по 20.05.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 року по 20.05.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 22.05.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , визначивши індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням також періоду перебування на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 04.12.2020 по 20.05.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна