Справа № 420/16970/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу відповідно до податкових повідомлень-рішень від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 18.03.2024 № 0-1505; від 18.03.2024 № 0-1505-UA0073907; від 18.03.2023 № 0-1505-UA0073907; від 18.03.2024 № 0-1505-UA0073907; від 20.05.2023 № 2-1503; від 27.09.2022 № 1-1503; від 16.05.2024 № 4-1503-UA0073907; зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійним податкового боргу та списати безнадійний податковий борг за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом 30.05.2024 з приводу оскарження дій (бездіяльності) ГУ ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу відповідно до податкових повідомлень-рішень від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 18.03.2024 № 0-1505; від 18.03.2024 № 0-1505-UA0073907; від 18.03.2023 № 0-1505-UA0073907; від 18.03.2024 № 0-1505-UA0073907; від 20.05.2023 № 2-1503; від 27.09.2022 № 1-1503; від 16.05.2024 № 4-1503- НОМЕР_1 .

При цьому, позивач зазначає, що 28.05.2023 він звернувся до ГУ ДПС в Одеській області із заявою щодо визнання недійсними податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плати за землю внаслідок форс-мажорних обставин, на що отримав лист № 31195/6/15-32-24-09-06 від 30.06.2023, яким ГУ ДПС в Одеській області відмовило в задоволенні клопотання через не доведення форс-мажорних обставин.

Законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суд підкреслює, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду із заявою, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, в межах кожної конкретної справи, суд повинен надати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску такого строку та наданням відповідних доказів.

Крім того, згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог вищезазначеної статті позивачем до позову додано документ про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, що є неповною сумою збору за позов із пред`явленими вимогами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Розмір судового збору за одну вимогу немайнового характеру становить 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року) та 968,96 грн, якщо позов подано засобами Електронного суду (з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, суд враховує, що вимога про визнання протиправними дій як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування рішень) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Позивачем оскаржуються одинадцять бездіяльностей ГУ ДПС в Одеській області щодо непроведення одинадцяти списань безнадійного податкового боргу за одинадцятьма податковими повідомленнями-рішеннями від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 04.07.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 15.08.2023 № 2-1505-UA0073907; від 18.03.2024 № 0-1505; від 18.03.2024 № 0-1505- НОМЕР_1 ; від 18.03.2023 № 0-1505- НОМЕР_1 ; від 18.03.2024 № 0-1505- НОМЕР_1 ; від 20.05.2023 № 2-1503; від 27.09.2022 № 1-1503; від 16.05.2024 № 4-1503- НОМЕР_1 .

Таким чином, позов в сукупності містить 11 вимог немайнового характеру, за що підлягає сплаті судовий збір в розмірі 13323,20 грн, у зв`язку із чим позивачу належить доплатити 12112 грн судового збору та надати до суду відповідний доказ.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк