Справа № 592/19323/23
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/20/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ющенко Андрій Юрійович звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, із змісту якого вбачається, що 08.12.2023 року інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки/відеозйомки серії ЛВ № 00528840. Зазначена постанова є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права та підлягає скасуванню виходячи з наступного. Так, ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Об`єктивна сторона цього правопорушення, у випадку, що розглядається, виражається у порушення учасниками дорожнього руху правил стоянки. Дана стаття має відсилочну норму, оскільки правила зупинки/стоянки визначені в розд. 15 Правил дорожнього руху, який визначає правила зупинки та стоянки. Згідно п/п д п. 15.10. Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. За фабулою постанови водій ОСОБА_1 здійснив паркування на велодоріжках, однак це не відповідає дійсності. По-перше, п/п д п. 15.10. Правил дорожнього руху передбачає, що стоянка заборонена у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. Слід зазначити про те, що на фото, наданих інспектором з паркування видно, що є місце для об`їзду припаркованих транспортних засобів іншими транспортними засобами, які здійснюють рух, а тому перешкоди для проїзду інших транспортних засобів відсутні. По-друге, на фото, які зроблені інспектором з паркування не можна встановити, що автомобіль марки Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 стоїть саме на велодоріжці, про яку зазначено в постанові та перешкоджає дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Крім того, фото, які зроблені інспектором з паркування на підтвердження того, що вказаний автомобіль стоїть саме на велодоріжці, відсутні. Також на фото відсутня прив`язка до дорожнього знаку велодоріжки . Він звертає увагу суду на те, що на фото видно також інші автомобілі, які припарковані, як позаду автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , так і спереду, що в свою чергу спростовує наявність знаку, на який посилається у своїй постанові інспектор з паркування. Жодних доказів розміщення автомобілю марки Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 на забороненому для паркування місці, в тому числі і на велодоріжці, інспектором з паркування не надано, а фото, які зроблені ним, не дають чіткого розуміння того, що саме вказаний автомобіль здійснив паркування на велодоріжці. По-третє, розмітки, яка б свідчила про наявність велодоріжки, на фото теж відсутня. Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, однак такої інформації постанова не містить, що, в свою чергу, суперечить вимогам ст. 283 КУпАП в частині того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) . Він вважає, що ОСОБА_1 не було порушено Правила дорожнього руху, а дії інспектора з паркування були упередженими та спрямованими на винесення постанови про адміністративне правопорушення без належної оцінки доказів та об`єктивності їх розгляду та допустимості. Виходячи з даних обставин він вважає, що інспектор з паркування незаконно піддав ОСОБА_1 адміністративному стягненню. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Всупереч ст. 251 КУпАП, де зазначено про те, що будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відсутні у справі, а саме: доказ того, що транспортний засіб дійсно був припаркований з порушенням п/п д п. 15.10. Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, відповідальність за адміністративні правопорушення (проступки) забезпечується державою, носить репресивний характер, а відповідно до ст. ст. 9, 151 КУпАП правопорушення (як і за кримінальним кодексом України) , у діяннях особи, яка вчинила правопорушення, має бути вина, яка встановлюється повноважною особою у визначеному законом порядку. Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість, винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку) зобов`язані (ст. 251 КУпАП) доводити посадові особи, які мають право складати протокол та мають повноваження притягати до адміністративної відповідальності. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП) . Виходячи з даних обставин, він вважає, що інспектор з паркування припустився неповноти перевірки та від об`єктивно отриманих даних зробив помилковий висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, він вважає постанову інспектора з паркування такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. КУпАП встановив для водіїв лише 10-денний строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відлік починається з наступного дня від дня винесення постанови. Постанову було складено 08.12.2023 року. Таким чином, строк для оскарження починається з 09.12.2023 року. Отже, позов було подано в межах процесуальних строків, які передбачають оскарження відповідних постанов. Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України) . Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, адміністративне провадження № К/9901/27657/20, у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги для встановлення обґрунтованості понесених позивачем витрат, не потрібен. У справі, що розглядалася, договором про надання правової допомоги визначений фіксований розмір винагороди адвоката, а тому останній не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Зазначена позиція підтримана також Верховним Судом при розгляді справи № 235/4969/19, провадження № 61-779св20 (постанова від 12.05.2021 року) . Судові витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. , розмір яких зафіксовано у договорі про надання правничої (правової) допомоги в адміністративній справі № б/н від 11.12.2023 року, укладеному між ОСОБА_1 та адвокатом Ющенко А. Ю. , а також із суми судового збору, яка становить 536 грн. 80 коп. . Згідно п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України він надає письмове підтвердження про те, що ним не було подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань) , вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 287, 288, 289 КУпАП; ст. ст. 120, 160-161, 286 КАС України, він просив: 1. Постанову інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича від 08.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу на суму 680 грн. , відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а дії інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, на підставі постанови серії ЛВ № 00528840 від 08.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, протиправними. 2. Стягнути судовий збір з відповідача на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) . 3. Стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. з відповідача на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (вхідний № 45590/23 від 18.12.2023 року) (а. с. 1-3) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2023 року у справі № 592/19323/23, провадження № 2-а/592/146/23 було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича (м. Львів, пл. Ринок, буд. 1) , управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, буд. 1) про скасування постанови. Розгляд справи було ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Було ухвалено призначити судове засідання у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми (зала судових засідань № 11) на 23.01.2024 року на 13 годину 30 хвилин. Було ухвалено встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) , висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Було ухвалено роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України) . Було ухвалено роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Було ухвалено встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали, протягом якого він може подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Було ухвалено роз`яснити відповідачу, що якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк із поважних причин. Копію ухвали було постановлено надіслати учасникам справи. Копію позовної заяви та доданих документів було ухвалено надіслати відповідачеві. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud1806/ . Ухвала може бути оскаржена у зв`язку з порушенням правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала набрала законної сили 22.12.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115954339) (а. с. 23) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2024 року у справі № 592/19323/23, провадження № 2-а/592/20/24 клопотання представниці департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ямборко Анастасії Андріївни про заміну неналежного відповідача у справі було задоволено. Було ухвалено замінити первісного відповідача управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на належного відповідача департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 44448833; юридична адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1) . Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 23.01.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116468619) (а. с. 36) .

Відповідачем та представником відповідача департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради відзиви на позов подані не були (а. с. 31, 32, 38) .

27.05.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ющенко Андрій Юрійович надіслав на електронну пошту Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив справу розглянути за відсутності позивача та його представника, на вимогах, викладених в адміністративному позові наполягав та просив їх задовольнити (вхідний № Еп-11505/24 від 27.05.2024 року) (а. с. 48) .

Позивач, представник позивача, відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Їхня неявка не є перешкодою для розгляду справи, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 1 ст. 205 КАС України (а. с. 14, 15, 31, 32, 34, 35, 37, 38, 40, 41, 46, 47) .

Крім того, суд бере до уваги положення ч. 9 ст. 205 КАС України, згідно якій, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази справи, наданій представником позивача, суд дійшов наступного висновку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення ч. 3 ст. 383 КАС України, згідно якій на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Із змісту п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України вбачається, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Із змісту ст. 286 КАС України вбачається, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови) , а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) . За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ; 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, подати відзив на позов це процесуальне право відповідача, нереалізація якого має низку негативних наслідків для нього: - втрата права подати докази (ч. 3 ст. 79 КАС України; виняток ч. 10 ст. 79 КАС України) ; - втрата права пред`явити зустрічний позов (ч. 1 ст. 177 КАС України) ; - втрата права подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (ч. 7 ст. 262 КАС України) ; - надання суду права вирішувати справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162, ч. 2 ст. 175 КАС України) .

Отже, відзив як спеціальний процесуальний документ безпосередньо пов`язаний щонайменше з двома конституційними принципами (засадами) судочинства, які закріплені в ч. 1 ст. 129 Конституції України: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відзив також нерозривно пов`язаний із правом особи на справедливий суд, яке гарантовано ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відзив на позовну заяву як процесуальний документ у всіх юрисдикціях це фактично заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог, а також позиція стосовно визнання позову повністю або частково, а неподання відповідачем відзиву може бути розцінено судом як визнання позову за замовчуванням або за законом.

На підставі цієї норми, суд розцінює неподання відповідачем та представником відповідача відзиву, як визнання ними позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ст. 162 ч. 6 КАС України) .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем, відповідно до ст. 229 КУпАП, а також відсутні будь-які докази проведення розгляду справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише копія постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії ЛВ № 00528840 від 08.12.2023 року, винесеної інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем (а. с. 4-6) .

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності було враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачем, всупереч положень КУпАП, не було проведено усіх дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Отже, оскільки відповідачем та представником відповідача, без дотримання імперативних приписів ст. 44 КАС України, не були подані суду всі наявні у них документи та матеріали, які могли бути використані як докази у справі, відтак суд вважає, що вимоги позивача в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії ЛВ № 00528840 від 08.12.2023 року, винесеної інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем, та про закриття справи про адміністративне правопорушення, є такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що адміністративний ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, слід задовольнити частково. Слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії ЛВ № 00528840 від 08.12.2023 року, винесену інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем, і закрити справу про адміністративне правопорушення. Слід стягнути з департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 243, 251, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, зафіксоване в режимі фото/відеозйомки, серії ЛВ № 00528840 від 08.12.2023 року, винесену інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрим Володимиром Ігоровичем, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн. .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Г. Бичков