Справа № 460/1446/24
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2024 року м. Рівне №460/1446/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Буженко Ю.С.,

відповідача 1: представник Педич Д.П.,

відповідача 2: представник не прибув,

третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
довійськової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 (Регіональне управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_3
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (Регіональне управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - військова частина НОМЕР_3 , в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив:

-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 №26 вiд 26.01.2024 в частині виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та щодо вибуття до нового місця служби: АДРЕСА_1 на посаду стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №26 вiд 26.01.2024 в частині виключення ОСОБА_2 з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та щодо вибуття до нового місця служби: АДРЕСА_1 на посаду стрільця-оператора стрілецького вiддiлення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №67-РС від 14.11.2023 в частині виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та щодо вибуття до нового місця служби с. Ділове Рахівського району Закарпатської області на посаду стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 .

Мотивуючи вимоги позову представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з довідкою військово-лікарської комісії позивача визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Повідомив, що з мотивів необхідності забезпечення належних умов для надання медичної допомоги, а також, враховуючи віддаленість військової частини НОМЕР_1 від відповідних медичних закладів, 01.12.2023 позивач звернувся до відповідача 1 з рапортом про переведення його у військову частину у АДРЕСА_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 вiд 26.01.2024 №26 ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №67-РС від 14.11.2023 на посаду стрільця-оператора військової частини НОМЕР_3 , виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення і зобов`язано прибути до військової частини НОМЕР_3 в строк до 27.01.2024. На переконання представника позивача, вказане переміщення ОСОБА_1 є незаконним, оскільки з урахуванням вимог п.112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, для переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, коли наявна неможливість проходження військової служби у місцевості, до якої його переміщують відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії можливе лише за наявності належно оформленої згоди такого військовослужбовця. Всупереч вказаним вимогам, позивача переміщено без надання останнім відповідної згоди. При цьому представником позивача наголошено на тому, що стан здоров`я позивача не дозволяє його переміщення на бойову посаду. За наведеного, просив позов задовольнити.

Загальне позовне провадження у справі відкрито ухвалою суду від 14.02.2024.

Позиція відповідача 1 щодо позовних вимог висловлена у відзиві від 04.03.2024, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що військова частина НОМЕР_1 це навчальна військова частина, в якій позивач проходив курс базової загальновійськової підготовки, проте не завершив його проходження, вичерпавши можливий час перебування в такій частині. Також відповідач 1 вказував на те, що відповідно до вимог абз.3 п.112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди. Крім того, наголошував, що військова частина НОМЕР_1 не вирішує питання щодо проходження військової служби військовослужбовців. Вказані повноваження відносяться до регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Таким чином, відповідачем 1 не здійснювалося дій щодо направлення позивача на військову службу до нового місця, а лише вчинено дії на виконання наказу начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 14.11.2023 №67-РС. Поряд з цим, відповідач 1 зауважував, що долучений до матеріалів справи рапорт позивача про переведення до нього не надходив. З огляду на викладене, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

10.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 2, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач 2 зазначав, що позивач у своїй позовній заяві посилається на порушення командиром вимог п.112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, оскільки вважає, що переміщення військовослужбовця не можливе без його згоди на підставі пункту про неможливість проходження військової служби у місцевості, до якої переміщують відповідно до висновку (постанови) ВЛК. Проте, в довідці військово-лікарської комісії від 29.11.2023 №11526 посилання на місцевість, де позивач може проходити військову службу, або вказівки на місцевість, де позивач не може проходити військову службу за станом здоров`я, немає. Також відповідач 2 не погоджувався з вказаною вище позицією позивача, з огляду і на те, що згідно вимог абз.3 п.112 Положення військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди. Повідомляв, що з 28.04.2022 військова частина НОМЕР_3 у повному складі виконує бойові (спеціальні) завдання з відсічі військової агресії російської федерації проти України, зокрема в районах ведення активних бойових дій, на разі, зокрема, в Запорізькій області. Пункт постійної дислокації знаходиться в н.п. Ділове, Закарпатської області. Відповідач 2 вказав, що солдат ОСОБА_1 , на підставі наказу військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 11.11.2023 №67-РС (наказ командира вищого рівня) 27.01.2024 був зарахований до списків частини (наказом командира військової частини НОМЕР_3 №29) на посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. Разом з тим, у зв`язку із наявністю у військовослужбовця довідки ВЛК про обмежену придатність до військової служби, позивач в район ведення активних бойових дій направлений не був, а проходив службу у пункті постійної дислокації в Закарпатській області. Також відповідач 2 повідомив, що, в подальшому, з огляду на перехід військової частини НОМЕР_3 у підпорядкування Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил країни, ОСОБА_1 було переведено до військової частини, яка не відноситься до категорії десантно-штурмових військ. За наведеного в сукупності, відповідач 2 просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 18.04.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті, призначеному на 23.05.2024, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві. Просив повністю відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 та третьої особи у судове засідання не прибули. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлялися належним чином. До початку судового засідання, третьою особою подано заяву про розгляд справи без участі її уповноваженого представника.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача 1, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №298 солдата запасу ОСОБА_1 прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації курсантом 2 навчального взводу 4 навчальної роти, з 16.10.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_4 , на котлове забезпечення зі сніданку 17.10.2023.

Відповідно до Витягу із функціональних обов`язків особового складу військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", військова частина НОМЕР_1 - це навчальна військова частина, яка існує за штатом воєнного часу та призначена для підготовки осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та прийнятих на військову службу за контрактом, які не проходили військову службу або мають перерву у військовій службі більше п`яти років та здобуття військовослужбовцями рядового та сержантського складу військово-облікової спеціальності (ВОС-100) "стрілець" для потреб військових частин регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Так, судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2023 №313-АГД "Про початок занять з Базової загальновійськової підготовки друге видання зі змінним особовим складом" позивач був зарахований для проходження підготовки з 16.10.2023 по 18.11.2023.

Наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 14.11.2023 №67-РС, відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб рядового, сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України вирішено увільнити від займаних посад і призначити до військової частини НОМЕР_5 регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил Територіальної оборони Збройних Сил України:

НОМЕР_6 . солдата ОСОБА_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти навчальної роти стрільцем-оператором стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , ВОС - 100868A/543.

Відповідно до пп.1.1, 1.2 п.1 Програми базової загальновійськової підготовки (для підготовки мобілізаційних ресурсів), затвердженої наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02.06.2023 (далі також Програма), підготовка військовослужбовців організовується та проводиться у відповідності до вимог наказів і директив Міністерства оборони України, Генерального штабу ЗС України, Курсу стрільб, бойових статутів, настанов, керівництв, посібників, методичних рекомендацій, розроблених на підставі досвіду, отриманого під час ведення бойових дій в російсько-Українській війні 2022-2023 роках (раніше Антитерористичної операції, Операції об`єднаних сил) та цієї Програми.

До підготовки залучаються: особи, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та не проходили військову службу; військовослужбовці, які прийняті на військову службу за контрактом, які не проходили військову службу або/та мають перерву у військовій службі більше п`яти років.

У застереженнях вказаної Програми вказано, що військовослужбовці, які за різних поважних причин пропустили більш ніж 30% навчального часу (орієнтовно 90 навчальних годин), відстороняються від подальшого навчання, з можливістю його завершення з наступним періодом підготовки.

Положеннями пп.1.3. п.1 Програми передбачена підготовка протягом 30 діб, із них: 1 доба адміністративний день (медичний огляд, отримання зброї, обмундирування тощо); 29 діб (290 навчальних годин) навчальні заняття.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та не є спірним у справі, позивач курс Базової загальновійськової підготовки не пройшов, оскільки перебував на лікуванні та був відсторонений за пропуск більш ніж 30% навчального часу (орієнтовно більше 90 навчальних годин).

Згідно з вимогами пп.1.2 п.1 Програми та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2023 №368-АГД "Про початок занять з Базової загальновійськової підготовки друге видання зі змінним особовим складом", позивач зарахований на наступний період навчання - з 27.11.2023 по 30.12.2023, однак, з огляду на стан здоров`я, даний курс вчергове не пройшов, що стороною позивача не заперечувалося.

Так, з довідки військово-лікарської комісії від 29.11.2023 №11526 судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 на підставі статті: 47б, 45г гр.ІІ Розкладу хвороб визнаний: обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.01.2024 №26 солдата ОСОБА_1 , курсанта 2 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 14.11.2023 №67-РС на посаду стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , вирішено вважати таким, що 26.01.2024 справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в с.Ділове Рахівського району Закарпатської області. З 26.01.2024 позивач виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Посаду стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, а також був зарахований на всі види забезпечення - 27.01.2024, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 27.01.2024 №29.

Отже, фактичне переміщення позивача з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 відбулося 27.01.2024.

Також з матеріалів справи слідує, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 26.02.2024 №13-РС позивача було призначено старшим стрільцем-оператором стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_7 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 28.02.2024 №65 вирішено вважати таким, що 28.02.2024 справи та посаду здав та вибув для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_8 :

5.5.3. старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 26.02.2024 року №13-РС старшим стрільцем-оператором стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_7 , ВОС - 100543А.

Відповідно до вказаного наказу з 28.02.2024 позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення.

Отже, 28.02.2024 правовідносини між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_3 припинилися.

Також стороною позивача до матеріалів справи долучено рапорт ОСОБА_1 про переведення у іншу військову частину від 15.11.2023, адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , у якому зазначено про те, що відповідно до поданих до цього рапорту медичних документів позивачу встановлено такий діагноз: бронхіальна астма II персистуюча, залежна форма, загострення середнього ступеня, неінфекційне з частковим медикаментозним контролем, круглорічний алергічний риніт, хронічний геморой І-ІІ ст.

У такому рапорті позивач, у зв`язку з суттєвим погіршенням здоров`я, обумовленим загостренням даних травм, та у зв`язку з тим, що у військовій частині НОМЕР_1 немає належних умов для надання йому медичної допомоги, а також враховуючи її віддаленість від медичних закладів у яких були б належні і умови для мого лікування, просив перевести його у військову частину у АДРЕСА_2 , де принаймні знаходяться лікувальні установи із усіма необхідними медичними обладнаннями та ліками, які він потребує для отримання медичної допомоги.

Згідно з наявною в матеріалах справи накладною №449, такий рапорт 16.11.2023 був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

При цьому, відповідно до опису вкладення до листа №449 таке поштове відправлення надсилалося до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ).

Як зазначив відповідач 1 у своєму відзиві, означений вище рапорт позивача до нього не надходив.

Разом з тим, суд зазначає, що розгляд вказаного рапорту позивача не є предметом судового розгляду даної адміністративної справи.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стала незгода позивача із його переміщенням з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 для проходження військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №26 вiд 26.01.2024 та наказу начальника регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №67-РС від 14.11.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

В силу вимог ч.1-4 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на сьогодні.

Указом Президента України від 24.02.2022 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Приписами ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон № 389-VIII, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону №2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом призову громадян України на військову службу.

Відповідно до ч.13 ст.6 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Відповідно до підпункту 1 пункту 81 розділу IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення №1153/2008, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), призначення на посади здійснюється:

- військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Пунктом 12 розділу І Положення №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 82 розділу IV Положення №1153/2008 визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду, зокрема, такі види посад, як: вищі, рівнозначні та нижчі посади.

Так, відповідно до пп.2 п.82 розділу IV Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється: на рівнозначні посади - у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

За приписами абз.2 п.257 розділу XIV Положення №1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Пунктом 112 розділу IV Положення №1153/2008 визначено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Окрім того, абз.9 п.4.13 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, встановлено, що в особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки).

Розділом XII Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 (далі - Інструкція № 280), визначено особливості організації та ведення обліку особового складу в особливий період.

Згідно із пунктом 3 розділу ХІІ Інструкції № 280:

-військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції;

-первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів мобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення. Наказ по стройовій частині розробляється на всі військові частини, що формуються та мають самостійний штат;

-ці накази є підставою для визначення посадового становища військовослужбовцям, запису відповідних відомостей до облікових документів, видачі документів, що посвідчують особу військовослужбовця офіцерам військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу.

Особовий склад, який вибув із військових частин, виключається із списків особового складу військових частин у строки, установлені пунктом 15 розділу II цієї Інструкції.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що військовослужбовці Збройних Сил України можуть бути переведені на нове місце військової служби без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених пунктом 112 Положення № 1153/2008.

Як встановлено судом, позивач з 16.10.2023 був прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, що підтверджено дослідженою копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2023 №298.

Отже, відповідно до вимог пп.3 п.112 Положення № 1153/2008, ОСОБА_1 , як військовослужбовець, що проходить службу за призовом, міг бути переміщений у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

З матеріалів справи судом не встановлено обставин, які свідчать про наявність випадку, за якого необхідна згода позивача на переміщення його до іншої військової частини.

Покликання сторони позивача на порушення вимог п.112 Положення № 1153/2008, з огляду на неможливість проходження ОСОБА_1 військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії, не заслуговують на увагу. Досліджена судом довідка військово-лікарської комісії від 29.11.2023 №11526 не містить вказівки на місцевість, де позивач може проходити військову службу, як і вказівки, в якій місцевості позивач не може її проходити за станом здоров`я.

Поряд з цим, судом встановлено, що прийняття оскаржуваних у справі наказів здійснене відповідачами з урахуванням довідки військово-лікарської комісії від 29.11.2023 №11526 згідно з якою солдат ОСОБА_1 визнаний: обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Так, позивача переміщено до військової частини НОМЕР_3 у місце її постійної дислокації в Закарпатській області. Доказів віднесення вказаної військової частини станом на час винесення оскаржуваних наказів до десантних військ, морської піхоти, плавскладу чи спецспоруд матеріали справи не містять, що сторонами в ході судового розгляду не заперечувалося.

Окрім того, суд зауважує, що, в будь-якому випадку, перебування позивача у військовій частині НОМЕР_1 носило тимчасовий характер (лише на період його навчання), з огляду на те, що така військова частина є навчальною.

Враховуючи викладене в його сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази є такими, що прийняті у встановленому Законом порядку, на підставі та в межах наданих повноважень, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, а також доводи сторін, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити повністю.

При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 (Регіональне управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - військова частина НОМЕР_3 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_9 ,

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_10 ) Відповідач - військова частина НОМЕР_2 (Регіональне управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ( АДРЕСА_7 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_11 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_3 Адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 03 червня 2024 року

Суддя С.А. Борискін