Справа № 380/26938/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 рокусправа № 380/26938/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком №1 з повним робочим днем під землею, періоду роботи з 01.07.2021 по 06.06.2022 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля», та перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-УІ, а також абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 21.07.2022 з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком №1 з повним робочим днем під землею, період роботи з 01.07.2021 по 06.06.2022 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» та здійснити перерахунок і виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VІ, а також абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, з урахуванням заробітної плати, яку він отримував по день звільнення, починаючи з 21.07.2022 з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з метою перерахунку пенсії по інвалідності звернувся з відповідною заявою до відповідача, проте отримав відмову, оскільки до страхового стажу та стажу на підземних роботах за Списком №1 не зараховано період роботи з 01.07.2021 по 06.06.2022.

Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що позивачу призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 21.07.2022 відповідно до положень Закону №1058. При призначенні пенсії періоди роботи позивача з 01.07.2021 по 09.04.2022 та з 10.04.2022 по 06.06.2022 не зараховані до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказані періоди були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля». Також, вказав, що період роботи позивача з 10.04.2022 по 06.06.2022 не може бути зарахований до пільгового (підземного) стажу за Списком №1, оскільки відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.09.2022 №487, виданої ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» позивач у це період перебував у відпустках без збереження заробітної плати за сімейними обставинами.

На підставі заяви позивача від 21.08.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.09.2023. Страховий стаж позивача, після перерахунку пенсії, обчислений по 31.12.2021, становив 19 років 03 дні, в тому числі 16 років 03 місяців 05 днів пільгового стажу за Списком №1 (стаж на підземних роботах), з них 03 місяці 09 днів період роботи з 01.01.2022 по 09.04.2022 зараховано до пільгового стажу за Списком №1 для визначення права на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзивів, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з 21.07.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії позивача обчислений відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (середньомісячний заробіток * 80% * 50%).

Позивач звернувся до ГУ ПФ України у Львівській області зі заявою від 27.09.2023 про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, в розмірі пенсії за віком, з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 09.10.2023 відповідач повідомив позивача, що його страховий стаж, при призначенні пенсії обчислений по 30.06.2021 відповідно до даних про сплачені підприємством страхові внески, становить 18 років 06 місяць 03 дні (16 років 03 місяць 05 днів стаж роботи на підземних роботах за списком №1). Період роботи з 01.07.2021 по 06.06.2022 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» не зараховано до страхового та до підземного стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та за даний період не врахована заробітна плата, оскільки підприємством не сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також, вказав, що за результатми розгляду заяви позивача від 21.08.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.09.2023. Страховий стаж позивача, після перерахунку пенсії, обчислений по 31.12.2021, становив 19 років 03 дні, в тому числі 16 років 03 місяців 05 днів пільгового стажу за Списком №1 (стаж на підземних роботах), з них 03 місяці 09 днів період роботи з 01.01.2022 по 09.04.2022 зараховано до пільгового стажу за Списком №1 для визначення права на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон № 1058-VI) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 33 Закону України №1058-IV передбачено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 зазначеного Закону.

При цьому, абзац 8 частини 2 статті 33 Закону України №1058-IV встановлює, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України №1058-IV, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України №1058-IV, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 Закону України №1058-IV.

Відповідно до абзаців 1, 3 частини 1 статті 28 Закону України №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої таким Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України №1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, непрацююча особа з інвалідністю III групи має право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком (80% заробітної плати), за умови наявності 35 років страхового стажу (для чоловіків), з яких на підземних роботах не менш як 15 років. При цьому, для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З доказів у справі суд встановив, що під час призначення пенсії відповідач визначив страховий стаж позивача на підставі даних про сплачені підприємством страхові внески по 30.06.2021, який становив 18 років 06 місяць 03 дні, в тому числі 15 років 05 місяць 26 днів пільговий стаж за Списком №1 (стаж на підземних роботах).

Надаючи оцінку діям відповідача щодо незарахування пр. призначенні пенсії до страхового та пільгового (підземного стажу) за списком №1 періоду роботи позивача з 01.07.2021 по 09.04.2022 у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» через відсутність відомостей про сплату страхових внесків, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

З викладених норм слід виснувати, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

У постанові від 17.07.2019 у справі №144/669/17 Верховний Суд дійшов висновку, що внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Суд зауважує, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Внаслідок невиконання ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений належної соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Водночас згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 у спірний період з 01.07.2021 по 06.06.2022, позивач працював помічником начальника підземної дільниці з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля», що передбачено відповідним списком №1. 06.06.2022 звільнений з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, внаслідок стану здоров`я. Будь-яких зауважень, щодо змісту трудової книжки позивача, відповідач не зазначив.

Таким чином, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, суд вважає протиправними дій відповідача щодо незарахування до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 01.07.2021 по 09.04.2022 у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля».

При цьому, суд зауважує, що проведення перерахунку стажу позивача, необхідно здійснити з урахуванням положень абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV, тобто за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Щодо позовних вимог позивача про зарахування до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею період з 10.04.2022 по 06.06.2022 під час перебування у відпустках без збереження заробітної плати за сімейними обставинами, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Отже, однією з умов, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, є робота зі шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161 16 періоди, зокрема, відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а Верховний Суд, зокрема, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Таким чином, оскільки згідно довідкою від 13.09.2022 №487, виданої ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати за сімейними обставинами з 10.04.2022 по 25.05.2022, з 26.05.2022 по 10.06.2022, тобто не був протягом повного робочого дня зайнятим на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідачем правомірно не враховано вказані періоди до пільгового стажу.

Суд звертає увагу, що у довідці відсутні відомості про час простою та про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати.

Такий висновок, узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

З огляду на викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності, в розмірі пенсії за віком з 21.07.2022, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з врахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши при цьому до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею період роботи у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» з 01.07.2021 по 09.04.2022 із врахуванням заробітної плати.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295, КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з 21.07.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 21.07.2022 на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з врахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши при цьому до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу Списком №1 з повним робочим днем під землею період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» з 01.07.2021 по 09.04.2022 із врахуванням заробітної плати.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір, пропорційно задоволених позовних вимог, у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович