Справа № 160/9365/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2024 року Справа № 160/9365/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви №13 від 16.03.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу на підставі п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста, а саме:
- з 01.07.1984 по 23.04.1985 у ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області;
- з 23.04.1985 по 03.06.1987 (період проходження військової служби);
- з 18.07.1987 по 26.02.2000 у КСП ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області;
- з 26.02.2000 по 31.01.2001 у Виробничому сільськогосподарському кооперативі ім. Кірова (ВСК ім. Кірова);
- з 01.02.2001 по 31.03.2003 у ТОВ «Обрій»;
- з 01.04.2003 по 29.01.2007 в Асоціації фермерів «Агрокомплекс».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» подану 31.01.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
06.05.2024 позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача-1 в якій зазначено, що позивачем було вжито заходів щодо отримання уточнюючої довідки про факт роботи трактористом - машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції у КСП ім. Кірова, ВСК ім. Кірова, ТОВ «Обрій» та АФ «АГРОПРОМКОМПЛЕКС». Для цього він неодноразово звертався до КУ «Новомосковський районний трудовий архів» Новомосковської районної державної адміністрації, Архівного відділу Новомосковської районної державної адміністрації, Новомосковської районної державної адміністрації, арбітражного керуючого ліквідатора АФ «АГРОПРОМКОМПЛЕКС» проте архівом зазначено, що до архівного відділу документи з кадрових питань на зберігання не надходили, а арбітражним керуючим ліквідатором АФ «АГРОПРОМКОМПЛЕКС» надано пояснення, що жодної відповіді на вказані запити арбітражного керуючого за час здійснення повноважень розпорядника майна та ліквідатора боржника від керівних органів боржника не надходило, а відтак, і жодної документації (в тому числі кадрової), печаток, штампів, товарно-матеріальних цінностей ліквідатору боржника не передавалося. З огляду на викладене, надати уточнюючі довідки про факт роботи трактористом - машиністом, безпосередньо зайнятими в виробництві сільськогосподарської продукції у КСП ім. Кірова, ВСК ім. Кірова, ТОВ «Обрій» та АФ «АГРОПРОМКОМПЛЕКС» не є можливим.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 31.01.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 3 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» (долі закон №1058).
Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 94 від 06.02.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Так, згідно змісту вказаного рішення: вік заявника становить - 55 років. Необхідний пільговий стаж - 20 років. Пільговий стаж заявника становить: 00 років 00 місяців 00 днів. Необхідний страховий стаж становить - 30 років. Страховий стаж заявника становить: 33 роки 05 місяців 05 дні. За доданими документами відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно п.20 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Для підтвердження пільгового періоду роботи в колгоспі імені Кірова з 20.10.1987 по 31.01.2001 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Заяву було направлено на комісію з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Комісія). Проте, Комісією прийнято рішення від 16.03.2023 № 13 про відсутність підстав для зарахування вищезазначеного періоду до пільгового стажу. В трудовій книжці НОМЕР_2 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Вказано, що в довідці від 20.01.2023 № К-662, яка видана Комунальною установою «Новомосковський районний трудовий архів» зазначено, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам колгоспу ім. Кірова з 1989 по 2001 ОСОБА_2 значаться працюючим у тракторній бригаді № 2. Посада не вказана. За 1987 -1988 місце роботи та посада не вказана. Відомостями нарахування заробітної плати працівникам колгоспу ім Кірова не підтверджено, що заявник працював на посаді тракториста. Інші документи, підтверджуючі роботу заявника, на посаді тракториста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції не надані.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до п. 3 ч, 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування», право на пенсію на пільгових умовах мають чоловіки, які працюють трактористами - машиністами, і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менш як 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 Про трудові книжки колгоспників (далі - постанова № 310).

В трудову книжка колгоспника, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання.

Пункт 2 постанови № 310 регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки (пункт 6 постанови № 310).

Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно даних трудової книжки колгоспника, заповненої 20.11.1987 р. серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в колгосп ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області (з 03.11.1999 року було перейменовано в КСП ім. Кірова):

- з 01.07.1984 по 23.04.1985 працював трактористом;

- 23.04.1985 був звільнений з посади тракториста колгоспу ім. Кірова у зв`язку зі службою в лавах Радянської армії;

- з 18.07.1987 по 26.02.2000 працював трактористом у КСП ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області;

- з 26.02.2000 по 31.01.2001 працював по переводу трактористом у Виробничому сільськогосподарському кооперативі ім. Кірова (ВСК ім. Кірова) в тракторній бригаді № 2;

- з 01.02.2001 по 31.03.2003 працював по переводу механізатором у тракторній бригаді № 2 у ТОВ «Обрій» у зв`язку з реорганізацією КСП ім. Кірова в у ТОВ «Обрій»;

- з 01.04.2003 по 29.01.2007 працював механізатором в тракторній бригаді № 2 в Асоціації фермерів «АГРОКОМПЛЕКС».

Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача наявні підписи осіб, підтверджуючих записи, та печатки підприємства.

Крім того, відповідно до архівної довідки КУ «Новомосковський районний трудовий архів» №К-662 від 20.01.2023, у книгах обліку розрахунків з оплати праці працівникам колгоспу ім. Кірова за період з 1984 по 1985 роки, та з 1987 по 2001 роки є дані про відпрацьовані вихододні та займану посаду ОСОБА_1 .

Згідно із архівною довідкою КУ «Новомосковський районний трудовий архів» №К-663 від 20.01.2023, у книгах обліку розрахунків з оплати праці працівникам колгоспу ім. Кірова за період з 1988 по 2000 роки є дані про заробітну плату ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до військового білету № 9398075 від 22.04.1985 позивач, з 23.04.1985 по 03.06.1987 проходив строкову службу в Радянській армії.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, з урахуванням того, що на момент призову на строку військову службу позивач працював трактористом у Колгоспі ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області (виконував роботи з виробництва сільськогосподарської продукції), тому період військової служби (з 23.04.1985 по 03.06.1987 - 2 роки 1 місяць 12 днів ) підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та загального трудового стажу.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи на посаді механізатора, як зазначено в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у справі (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі 681/813/17) дійшов висновку, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції. Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 № 016, введеного в дію з 01.01.1987 та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

А тому суд вважає, що періоди роботи позивача з 01.02.2001 по 31.03.2003 на посаді механізатора в тракторній бригаді № 2 у ТОВ «Обрій» та з 01.04.2003 по 29.01.2007 на посаді механізатора в тракторній бригаді № 2 в АФ «АГРОКОМПЛЕКС», також підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно того, що в оскаржуваних рішеннях зазначено, що: за доданими документами відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; в довідці від 20.01.2023 № К-662, яка видана Комунальною установою «Новомосковський районний трудовий архів» зазначено, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам колгоспу ім. Кірова з 1989 по 2001 ОСОБА_2 значаться працюючим у тракторній бригаді № 2, посада не вказана, за 1987 -1988 місце роботи та посада не вказана; відомостями нарахування заробітної плати працівникам колгоспу ім Кірова не підтверджено, що заявник працював на посаді тракториста - суд вказує на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".

Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Також Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд вказує, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки позивача.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 94 від 06.02.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви №13 від 16.03.2023 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Надавши правову оцінку обставинам справи, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування до пільгового трудового стажу на підставі п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста, а саме: з 01.07.1984 по 23.04.1985 у ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області; з 23.04.1985 по 03.06.1987 (період проходження військової служби); з 18.07.1987 по 26.02.2000 у КСП ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області; з 26.02.2000 по 31.01.2001 у Виробничому сільськогосподарському кооперативі ім. Кірова (ВСК ім. Кірова); з 01.02.2001 по 31.03.2003 у ТОВ «Обрій»; з 01.04.2003 по 29.01.2007 в Асоціації фермерів «Агрокомплекс»., що містяться в трудової книжки колгоспника, заповненої 20.11.1987 р. серії НОМЕР_2 .

З урахуванням того, що позивач з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 31.01.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 31.01.2023 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 4844,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 09.04.2024 року.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 3633,60 грн. підлягає стягненню пропорційно по 1816,80 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 1 поверх, кімн 58, м. Харків, Харківська область, 61022; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 94 від 06.02.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви №13 від 16.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового трудового стажу на підставі п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста, а саме: з 01.07.1984 по 23.04.1985 у ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області; з 23.04.1985 по 03.06.1987 (період проходження військової служби); з 18.07.1987 по 26.02.2000 у КСП ім. Кірова Новомосковського району Дніпропетровської області; з 26.02.2000 по 31.01.2001 у Виробничому сільськогосподарському кооперативі ім. Кірова (ВСК ім. Кірова); з 01.02.2001 по 31.03.2003 у ТОВ «Обрій»; з 01.04.2003 по 29.01.2007 в Асоціації фермерів «Агрокомплекс»., що містяться в трудової книжки колгоспника, заповненої 20.11.1987 р. серії НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно п.п. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 31.01.2023 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 1 поверх, кімн 58, м. Харків, Харківська область, 61022; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_4 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1816,80 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_4 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 1816,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 травня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков