Справа № 712/6768/24
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6768/24
Провадження № 2-а/712/100/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Ганджа В.І.

за участі представника позивача Василевич А.М.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (адреса:м.Черкаси,вул.Смілянська 116) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про затримання громадянина Туркменістану з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Соснівський відділ у місті Черкаси ЦПМУ ДМС звернувся до суду адміністративним позовом про затримання громадянина Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, посилаючись на те, що 31.05.2024 року о 09:00 годині працівниками Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС та Відділу міграційної поліції ГУНП України в Черкаській області, в c. Шелепухи, Черкаського району, Черкаської області був виявлений громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України незаконно, по внутрішньому паспорту громадянина Туркменістану, без паспортного документа для виїзду за кордон, та без документів підтверджуючих право на проживання в Україні.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), прибув на територію України у 2000 році по паспортному документу, який згодом втратив. Тимчасово, з січня 2000 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В період перебування в Україні громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , був одружений з громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має спільну дитину громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був розірваний 07.08.2002 року. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що спільний побут з ОСОБА_5 не ведуть, з дитиною не спілкується.

Згідно архівних даних ЦПМУ ДМС вбачається, що 08.09.2017 року громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення законного строку перебування на території України та щодо якого прийнято рішення Придніпровським РВ у м. Черкаси УДМС у Черкаській області про примусове повернення до країни походження. Зазначене рішення іноземець не виконав та продовжує ухилятися від виїзду з України. До органів ДМС з питання продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію чи посвідки на тимчасове чи постійне проживання, а також із заявою про втрату паспорта не звертався.

Підстав для подальшого законного перебування станом 31.05.2024 року на території України у гр. ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), немає. Постійне місце проживання, приймаюча сторона та законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні. Громадян України, які б могли гарантувати іноземцю фінансове та медичне забезпечення немає. Відсутній паспортний документ для виїзду за кордон. Також, з пояснень вказаного іноземця вбачається, що за період перебування в Україні понад 20 років, до консульських установ та посольств країни Туркменістан з питань документування паспортом для виїзду за кордон не звертався.

У громадянина Туркменістану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи які б надавали право законно перебувати на території України. Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців», з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України станом на 31.05.2024 року не документований, станом на 31.05.2024 року немає законних підстав для документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України.

31.05.2024 Соснівським відділом у місті Черкаси ЦПМУ ДМС прийнято рішення №2 про примусове видворення за межі території України громадянина Туркменістану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказане правопорушення громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий працівниками Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивач вважає, що громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде ухилятися від добровільного виїзду з території України, про що свідчить відсутність в нього діючого паспортного документа для виїзду за кордон, документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення, відсутність бажання самостійно залишити територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

У зв`язку з цим. просить затримати громадянина Туркменистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України строком на 6 місяців.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2024 року о 09:00 годині працівниками Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС та Відділу міграційної поліції ГУНП України в Черкаській області, в c. Шелепухи, Черкаського району, Черкаської області був виявлений громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України незаконно, по внутрішньому паспорту громадянина Туркменістану, без паспортного документа для виїзду за кордон, та без документів підтверджуючих право на проживання в Україні.

Позивач в позовній заяві зазначає, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), прибув на територію України у 2000 році по паспортному документу, який згодом втратив. Тимчасово, з січня 2000 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наявного в матеріалах справи подання Відділу міграційної поліції в Черкаській області Національної поліції від 07.05.2024 № 280/16/01-2024 встановлено, що за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державної прикордонної служби України відповідач в період з 2019 року ОСОБА_3 державний кордон не перетинав.

В ході проведення перевірки відповідно до ІПНП «Армор» було встановлено, що ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП впродовж 2010 та 2011 року. Також відповідно до наявної інформації у 2017 році відносно ОСОБА_3 представниками УДМС України було прийнято рішення про примусове повернення, який останній не виконав.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 844 передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Пунктом 4 Порядку № 844 встановлено, що під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи Державної міграційної служби України шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

У разі виявлення перевищення іноземцем дозволеного йому строку перебування на території України посадова особа ДМС України діє відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ДМС України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 № 825.

31.05.2024 працівниками Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС та Відділу міграційної поліції ГУНП в Черкаській області відповідача виявлено в с. Шелепухи, Черкаського району Черкаської області, та встановлено, що він перебуває на території України з порушенням вимог міграційного законодавства.

За час свого перебування на території України відповідач до консульських установ та посольства країни Туркменістан з питань документування паспортом для виїзду за кордон не звертався.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно архівних даних ЦПМУ ДМС вбачається, що 08.09.2017 року громадянин Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення законного строку перебування на території України та щодо якого прийнято рішення Придніпровським РВ у м. Черкаси УДМС у Черкаській області про примусове повернення до країни походження, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина Туркменістану.

Зазначене рішення іноземець не виконав та продовжує ухилятися від виїзду з України. До органів ДМС з питання продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію чи посвідки на тимчасове чи постійне проживання, а також із заявою про втрату паспорта не звертався.

Частиною 1 статті 26 Закону № 3 773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до абзаців 1 та 3 частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня прийняття такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Таким чином, головний спеціалістом сектору ОЗНМРВ Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС Василевичем А.М. прийнято рішення №2 від 31.05.2024 про примусове видворення відповідача за межі України.

Водночас, згідно із частинами 3 та 4 статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2016 у справі № 359/7066/16-а.

Відповідно до ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно з ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідач відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Тому суд має всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки перебування в Україні, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та виїзду за межі України, є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення за межі України, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його втечі

Таким чином у громадянина Туркменістану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи які б надавали право законно перебувати на території України. Згідно єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ІП «Облік іноземців та біженців», з приводу отримання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не звертався, посвідками на постійне або тимчасове проживання на території України станом на 31.05.2024 року не документований, станом на 31.05.2024 року немає законних підстав для документування посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України.

Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для своєї легалізації на території України ще до введення воєнного стану, однак, жодних дій у вказаному напрямку не вчиняв. Останній не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту та дій щодо отримання такого статусу не вчиняв. Таким чином наявні усі підстави для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для завершення процедури видворення за межі України.

На думку суду, позивачем доведено наявність обставин для затримання відповідача на строк шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України три місяці.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Затримати громадянина Туркменистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України строком на 6 місяці.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення підлягає до негайного виконання, алеможе бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Повний текст судового рішення складено 04 червня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: