Справа № 295/4982/24
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4982/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №01729578 від 23.03.2024 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 23.03.2024 року о 18 год. 40 хв. її без належних на те правових підстав зупинено працівниками поліції по вул. Вільський Шлях в м. Житомирі під час керування транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу працівник поліції не повідомив причину зупинки, оскільки ПДР позивач не порушувала, проте вказав, що номерні знаки на транспортному засобі частково є невидимими. Окремо ОСОБА_1 звертала увагу у позові на не надання їй доказів порушення ПДР та ігнорування працівником поліції клопотання про намір скористатися правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, на переконання позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення, який був проведений посадовою особою УПП в Житомирській області, не відповідає вимогам ст. 245 КУпАП щодо забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2024 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що згідно доводів позивача після зупинки транспортного засобу під її керуванням поліцейський не повідомив про причину зупинки, доказів порушення ПДР їй представлено не було, однак такі твердження не відповідають дійсним обставинам справи, які зафіксовані на портативному відеореєстраторі, номер якого зазначено в оскаржуваній постанові. Як зазначає позивач, у зв`язку з тим, що вона не є фахівцем в галузі права, вона заявила усне клопотання про намір скористатися правовою допомогою під час розгляду справи, однак і це не відповідає дійсності, оскільки таке клопотання позивач заявила після закінчення розгляду справи та після прийнятого поліцейським рішення по даній справі. При цьому, долучені до відзиву відеозапис з портативного відео реєстратора №475517 та фото підтверджують ту обставину, що символи номерного знаку не відображаються після проведеної фото фіксації та це свідчить про те, що символи номерного знаку закриті предметом (в даному випадку прозорим) або на них нанесене покриття чи застосовано матеріали, які перешкоджають або ускладнюють їх ідентифікацію. Таким чином представник відповідача вважає доведеною ту обставину, що в діях ОСОБА_1 , які полягали у вчиненні дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 23.03.2024 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Лось В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1729578, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, 23.03.2024 року о 18 год. 45 хв. в м. Житомирі по вул. Вільський Шлях поблизу будинку №12 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, н.з. НОМЕР_1 , з переднім та заднім номерним знаком, які закриті захисною плівкою, що не дають розпізнати символи номерного знаку, чим порушила п. 2.9 в ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.9.в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку діям відповідача інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення, чого в даному випадку, на думку суду, не було дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому за змістом частиною 2 указаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме за керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, диспозиція статті, за яку позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає саме керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, визначальним є саме факт перешкоджання чи ускладнення ідентифікації номерного знаку, а не сама наявність прозорої плівки на ньому.

В обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення та на підтвердження керування позивачем транспортним засобом з номерним знаком, на частині символів якого була наклеєна прозора плівка, що при фотозйомці перешкоджає ідентифікації номерного знака, відповідачем до відзиву на позовну заяву, серед іншого, додано DVD-диск із записами з портативного відеореєстратора працівника поліції та фотозображення.

Передивившись указаний відеозапис, суд зауважує, що на ньому державний номерний знак автомобіля, яким керувала позивач, видимий. В той же час, в оскаржуваній постанові не зазначено технічних характеристик засобу, за допомогою якого здійснювалось фотографування номерного знаку автомобіля, що в даному випадку є визначальним доказом підтвердження існування події правопорушення, оскільки саме від змісту технічних характеристик засобу фотозйомки залежить об`єктивність твердження про те, що наявна прозора плівка перешкоджає ідентифікації номерного знаку.

Таким чином, відеоінформація, яка відображена на дослідженому відеозапису, жодним чином не доводить факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а фотозображення, подане відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотозйомку, що нівелює доказове значення наданого відповідачем фотозображення.

Належним доказом доведення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, виходячи з його природи та змісту пункту 2.9 в ПДР України, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт того, що плівка перешкоджає чи ускладнює ідентифікацію символів номерного знаку з відстані 20 метрів.

З наданого відеозапису взагалі не вбачається, що працівниками поліції проводились заміри щодо дійсної видимості символів номерного знака автомобіля позивача. До того ж зміст частини першої статті 121-3 КУпАП не передбачає, що відповідальність водія настає за керування або експлуатацію транспортного засобу із номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію безпосередньо певними технічними засобами, наприклад, фото або відеокамерами чи із застосуванням такими пристроями спалаху, фільтрів тощо.

Інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач не надав.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність події і складу адміністративного порушення, які визначені у постанові інспектора, та відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 121-3, 222, 245, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 90, 134, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 23.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1729578, винесену інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Лось В.В., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 03.06.2024.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя