Справа № 153/482/24
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р. Справа153/482/24

Провадження2-а/153/4/24-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Підрези І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2024 на його поштову адресу надійшла постанова №110 від 07.03.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.210-1 КУпАП. З вказаною постановою він не згідний, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Так у вказаній постанові зазначено, що нібито 07.02.2024 він відмовився від отримання повістки для визначення призначення на особливий період, згідно якої 09.02.2024 о 09 годині 00 хвилин він зобов`язувався прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це і зумовило складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності, на підставі чого було винесено оскаржувану постанову. Однак, із зазначеним він не погоджується, оскільки 07.02.2024, перебуваючи в АДРЕСА_1 біля свого будинку, біля нього зупинився автомобіль, з якого вийшли чоловіки у військовій формі та запитали, чи був він в ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення військово-облікових даних, на що він відповів, що був та показав повістки, які йому видавалися раніше. Однак, чоловікам щось не сподобалось і вони сказали, що випишуть йому нову повістку. На його прохання представитися та показати документи, які б підтверджували право таких осіб на виписку та вручення повісток йому було представлено один військовий квиток, виданий ще в СРСР, жодних інших документів надано не було. Після цього чоловіки почали погрожувати йому та повідомили, що привезуть йому належним чином заповнену повістку, після чого поїхали. Приблизно через 2 тижні до нього прийшов дільничний, який запропонував йому пройти з ним до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він, начебто, знаходиться в розшуку. Того ж дня в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було надано направлення на проходження військово-лікарської комісії та видано декілька повісток, а саме: повістка №74, яка видана на підставі розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.01.2024 з зобов`язанням з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 27.02.2024 о 09 годині 00 хвилин. Потім була видана повістка на явку о 09 годині 00 хвилин 28.02.2024 та повістка на явку о 14 годині 00 хвилин 28.02.2024 та повістка на 29.02.2024 на 10 годину 00 хвилин. Три останні повістки видавалися на підставі розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.02.2024 №4 за підписом начальника ОСОБА_2 , однак, підписи посадової особи на повістках різні, що свідчить про підробку повістки та зловживання службовими правами працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначив, що 29.02.2024 він не зміг з`явитися до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки був госпіталізований до КНП «ВОКПЛ ім.академіка О.І. Ющенка» та знаходився там на стаціонарному лікуванні з 29.02.2024 по 08.03.2024. Тому не міг знати і не був повідомлений про розгляд його справи та прийняття оскаржуваної постанови. Твердження відповідача про те, що він не з`явився без поважних причин, не відповідає дійсності. Про факт перебування на лікуванні він повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_3 по телефону. Позивач також вказав, що він не отримував жодної повістки, яка б підтверджувала його необхідність з`явитися до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 саме 09.02.2024 о 09 годині 00 хвилин. Акт про відмову в отриманні повістки від 07.02.2024 складений працівниками другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 без присутності свідків. Вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в його діях обов`язку явки до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 годині 00 хвилин 09.02.2024, а відтак, і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210-1 КУпАП. Просив визнати протиправною та скасувати постанову №110 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 07.03.2024, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення його ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, справу закрити.

19.04.2024 за вх.№2483 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими, позов не визнає і заперечує проти позовних вимог. Відповідач вказав, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Верховною Радою України від 03.03.2022 №2105-ІХ оголошено загальну мобілізацію. 07.02.2024 посадові особи другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 намагалися здійснити оповіщення військовозобов`язаного позивача шляхом вручення йому повістки з вимогою з`явитись 09.02.2024 о 09 год. 00 хв. до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період, але позивач категорично відмовився отримати повістку, що підтверджується відповідними відмітками в самій повістці, актом фіксації відмови від отримання повістки від 07.02.2024 за вх.№466 від 14.02.2024 та рапортами військовослужбовців від 07.02.2024 за вх.№467 та №468 від 14.02.2024. Крім того, в своїх поясненнях від 26.02.2024, що додані до протоколу від 26.02.2024 за вх.№575 та у своїй позовній заяві, позивач не спростовує факт проведення заходів оповіщення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач, будучи викликаним та ознайомленим з вимогою з`явитись на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився у визначений у повістці строк, про причини неявки не повідомив, про що начальник групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_3 рапортом від 09.02.2024 за вх.№465 від 14.02.2024 доповів керівництву. 26.02.2024 уповноваженою особою другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 сержантом ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП відносно позивача. 07.03.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача винесена постанова №110, якою на останнього накладено штраф у сумі 3400 гривень. При встановленні розміру штрафу було встановлено характер правопорушення, майновий стан, а саме, що позивач не працює, місячний заробіток відсутній, на утриманні має дві особи. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність немає. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення 07.03.2024 о 10 годині 30 хвилин позивач був особисто повідомлений під особистий підпис у протоколі. Таким чином позивач був особисто і своєчасно повідомлений про дату, місце, час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених ст.268 КУпАП. Крім цього, оскаржувана постанова №110 була прийнята 07.03.2024, а не 07.02.2024, як це зазначено в позовній заяві. Тому дійсно на розгляд справи 07.02.2024 позивача не було викликано. В задоволенні позовних вимог представник відповідача просив відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Підреза І.В., заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву, вх.№3116 від 15.05.2024, про розгляд справи без участі представника відповідача. Відзив на позовну заяву за вих.№3334 від 29.02.2024 підтримують та просять її задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її сусідом. Вона пам`ятає як декілька місяців тому до ОСОБА_1 приходили працівники ТЦК та хотіли вручити йому повістку. В працівників ТЦК повістка була не заповнена та вони хотіли її заповнювати на місці, на що ОСОБА_1 заперечив та вказав щоб йому надали вже заповнену на нього повістку. ОСОБА_1 не відмовлявся від отримання повістки, а лише вимагав від працівників ТЦК, щоб вони надали йому належним чином заповнену повістку. Після чого працівники ТЦК повідомили ОСОБА_1 , що привезуть йому іншу повістку та поїхали. Вона не чула, щоб працівники ТЦК вголос оголошували зміст повістки, а також не бачила щоб вони складали акт відмови від отримання повістки.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її зятем. 07.02.2024 до них прийшли працівники ТЦК та повідомили, що хочуть вручити ОСОБА_1 повістку. ОСОБА_1 повідомив їм, що візьме від них повістку, однак, якщо вона буде належним чином заповнена і з печаткою. Під час спілкування із ОСОБА_1 між ними не було конфлікту. Вона була поряд та не чула щоб працівники ТЦК оголошувати на який час та дату ОСОБА_1 необхідно було б прибути до ТЦК. Вона не пам`ятає чи складався акт відмови від отримання повістки, її не запрошували бути в якості свідка для фіксації відмови ОСОБА_1 від отримання повістки. Інших свідків, окрім неї та сусідки ОСОБА_5 не було.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що не пам`ятає дату, час та населений пункт де вони намагалися вручити ОСОБА_1 повістку, однак пам`ятає як ОСОБА_1 відмовився від її отримання, оскільки вважав, що вона повинна бути надрукована, хоча це ніде не написано. Його колега ОСОБА_8 пояснив йому наслідки відмови. На той час свідків з ними не було, оскільки сільські голови не хотіли разом із працівниками РТЦК їздити та здійснювати оповіщення. ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, тому вони не хотіли з ним далі спілкуватись, склали акт відмови та поїхали. Також зазначив, що повістки вони реєструють в журналі та заповнюють наперед, саме це робить начальник.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 лютого 2024 року оператором відділення рекрутингу та комплектування другого відділу Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 про те, що останньому 07.02.2024 під час проведення заходів по оповіщенню було запропоновано отримати повістку про необхідність з`явитись 09.02.2024 о 09:00 годині до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів та визначення призначення на особливий період. Проте ОСОБА_1 відмовився від отриманя повістки, що підтверджено відміткою у повістці, зробленою групою оповіщення, актом фіксації відмови від отримання повістки від 07.02.2024 та рапортами військовослужбовців. Після відмови отримати повістку, зміст повістки ОСОБА_1 про його виклик до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 09 лютого 2024 року о 09 год. 00 хв. був оголошений вголос. (а.с.11).

Також матеріали справи містять копію акту фіксації відмови від отримання повістки від 07 лютого 2024 року, складеного і підписаного двома військовослужбовцями другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 07 лютого 2024 року тими ж військовослужбовцями другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку про необхідність з`явитись 09 лютого 2024 року до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів та визначення його призначення на особливий період, проте, ОСОБА_1 відмовився отримати таку повістку та розписатись в розписці про отримання повістки, після чого зміст повістки останньому про його виклик до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 09 лютого 2024 року о 09 год. 00 хв. був оголошений вголос (а.с.55).

07 лютого 2024 року військовослужбовцями другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 складені рапорти на ім`я начальника другого відділу Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому наведені вищезазначені події, що викладені у акті та протоколі. Копії рапортів наявні в матеріалах справи (а.с.56, 57).

07 березня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_9 винесено постанову №110 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 09.02.2024 для визначення призначення на особливий період, про що був особисто оповіщений 07.02.2024, але від отримання повістки відмовився. Факт відмови зафіксований в самій повістці, актом фіксації відмови від отримання повістки від 07.02.2024 та рапортами військовослужбовців від 07.02.2024, які здійснювали оповіщення. Після відмови Навроцького отримати повістку, її зміст був зачитаний вголос та попереджено про відповідальність за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Однак, будучи викликаним на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився у визначений у повістці строк, про поважні причини неприбуття не повідомив, про що начальник групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_3 рапортом від 09.02.2024 доповів керівництву. Дані обставини підтверджуються копією спірної постанови (а.с.8-9).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначенням у Законі України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 Про часткову мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 цього Додатку 2 до Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 цього ж Закону під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення правил військового обліку, є факт неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 09 лютого 2024 року о 09:00 год. за повісткою від 07 лютого 2024 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.

Форма розписки та її зміст визначені в Додатку 11 до наведеного вище Порядку №1487, згідно якого повістка має відривну частину розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавцем не встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи, повістка від 07 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_1 не містить підпису останнього про її отримання.

Разом з тим, судом встановлено, що акт фіксації відмови від отримання повістки від 07 лютого 2024 року підписаний лише військовослужбовцями роти охорони другого відділу Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, сержантом ОСОБА_8 та солдатом ОСОБА_7 , про що зазначено в самому акті.

Законодавством про адміністративну відповідальність не встановлюються окремі вимоги до свідка, що свідчить про те, що можливість особою засвідчувати конкретні обставини по справі про адміністративне правопорушення як свідок, встановлюється в кожному конкретному випадку залежно від здатності особи сприймати події, поведінку оточуючих тощо. Разом з цим, не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви, та відповідно, братись за основу докази, джерелом походження яких є пояснення чи показання таких свідків.

З огляду на те, що єдиним доказом оповіщення позивача про необхідність з`явитись до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 є акт фіксації відмови від отримання повістки, який засвідчений службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , у суду є сумніви у достовірності та правдивості фактів, засвідчених вказаними особами, оскільки останні є безпосередньо зацікавленими в ході та результаті розгляду спірної справи, а тому такий доказ беззаперечно не може бути взятий за основу в якості підтвердження обставин вручення повістки та відмови позивача від її отримання без залучення свідків чи застосування інших способів фіксування зазначених обставин.

Щодо наявних в матеріалах справи письмових рапортів вказаних осіб, суд, дослідивши їх зміст, встановив, що останні було складено формально лише з метою надання законності процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази беззаперечно не підтверджують обставини щодо відмови позивача від отримання повістки, а відповідно, і не доводять факту повідомлення останнього про необхідність з`явитись 09.02.2024 до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слугувало підставою для винесення спірної постанови.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , яка полягала в недотриманні вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не прибув до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 в зазначений час, оскільки як вбачається із наданої позивачем виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3661 від 08.03.2024, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради в період з 29.02.2024 по 08.03.2024, тому був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, надавати пояснення, тощо.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене суд доходить висновку про те, що постанова №110 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП від 07.03.2024, винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 є протиправною, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №110 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 07.03.2024, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.06.2024.

Суддя Р.В. Швець