Справа № 120/3307/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 р. Справа № 120/3307/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

18.03.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2).

Згідно з прохальною частиною адміністративного позову позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 14.12.2023 № 21-247зп;

- зобов`язати відповідача 1 здійснити позивачу з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 14.12.2023 № 21-247зп;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 27.07.2022 № 1025 про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 13.12.2019 до 31.07.2022 в сумі 451642,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві перерахувати та виплатити позивачу з 13.12.2019 пенсію згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 26.02.2020 № 21-134зп. В подальшому позивач звернувся до відповідача 1 з заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідки від 14.12.2023 за № 21-247зп, виданої Офісом Генерального прокурора, а також повідомити щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20. Листом від 22.02.2024 відповідач 1 повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку на підставі оновленої довідки та вказав про те, що за результатами виконання рішення суду виникла переплата пенсії позивача з 13.12.2019 по 31.07.2022 в розмірі 451642,66 грн та починаючи з 01.09.2022 здійснюється утримання відповідних коштів на підставі рішення від 27.07.2022 за № 1025.

Позивач з рішеннями та діями органу Пенсійного фонду України не погоджується, вважає їх протиправними, а тому за захистом своїх порушених прав звертається до суду.

Ухвалою суду від 22.03.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.04.2024 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виправлення описки в ухвалі суду від 22.03.2024 в частині зазначення прізвища позивача " ОСОБА_2 " замість помилково зазначеного " ОСОБА_3 ". При цьому відповідач зауважує, що наявність такої описки перешкоджає йому подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.04.2024 вищевказану заяву задоволено.

21.05.2024 поштовими засобами зв`язку до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.05.2024 № 2600-0903-8/94363.

У відзиві відповідач 2 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначає, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20, починаючи з 13.12.2019 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 26.02.2020 № 21-134зп. Водночас після виконання судового рішення внаслідок проведеного перерахунку виникла переплата коштів за період з 13.12.2019 по 31.07.2022 у розмірі 451642,66 грн. Така переплата утримувалась згідно з рішення пенсійного органу від 27.07.2022 № 1025 у розмірі 20% пенсії включно до 31.01.2024. Залишок переплати станом на 01.02.2024 становить 380876,66 грн та був переданий на облік Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області для продовження відрахувань.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система

Частиною шостою статті 18 КАС України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою

З матеріалів справи видно, що електронну копію ухвали суду від 22.10.2024 про відкриття провадження у цій справі доставлено до електронного кабінету відповідача 1 25.03.2024 о 11:45 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення рішення відповідач 1 не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 у справі № 500/8027/21 дійшов висновку, що довідка про доставку в електронному вигляді рішення суду є належним доказом отримання стороною такого рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами..

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та до 31.01.2024 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. У зв`язку з переїздом в м. Вінницю, з лютого 2024 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві перерахувати та виплатити позивачу з 13.12.2019 пенсію згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 26.02.2020 № 21-134зп.

13.02.2024 позивач звернувся до відповідача 1 з заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої Офісом Генерального прокурора від 14.12.2023 за № 21-247зп. Крім того, позивач просив повідомити про результати виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20.

Листом від 22.02.2024 за № 2648-217/Л-02/8-0200/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивач про те, що за результатами проведеного перерахунку на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2021 у справі № 640/11357/20 виникла переплата пенсії за період з 13.12.2019 до 31.07.2022 в розмірі 451642,66 грн, яка відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 1058-IV утримується по 20% щомісячно починаючи з 01.09.2022 до повного погашення згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії від 27.07.2022 № 1025.

Вважаючи протиправними дії відповідача 1 щодо відмови здійснити перерахунок пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, а також рішення відповідача 2 щодо утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на час призначення позивачу пенсії визначалося Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII).

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.".

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону № 1697-VII щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т. ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, були внесені такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (діяла до 15.07.2015) викладено в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.";

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" № 1697-VII (набрала чинності 15.07.2015) викладено у наступній редакції: " 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.".

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р (II)/2019, згідно з яким:

визнано неконституційним положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Водночас Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р (II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

" 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, реалізація права позивача на перерахунок пенсії була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 № 7-р (II)/2019.

Згідно з ч. 3 ст. 81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

26.03.2020 Конституційний суд України ухвалив Рішення № 6-р/2020 у справі у справі № 1-223/2018 (2840/18) щодо відповідності Конституції окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України".

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу, згідно з яким норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, а отже, є таким, що суперечить принципу верховенства права, передбаченого частиною першою статті 8 Конституції України.

Відтак рішенням від 26.03.2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури суд враховує, що:

- перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

- відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Як видно з матеріалів справи, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішень від 13 грудня 2019 року № 7- (II)/2019 та від 26 березня 2020 року № 6-р/2020 Офісом Генерального прокурора позивачу видано довідку від 14.12.2023 № 21-247зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, в якій вказано розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за нормами чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника Головного управління, яка прирівнюється до заступника начальника Департаменту.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 14.12.2023 № 21-247зп, виданої Офісом Генерального прокурора.

Щодо позовних вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 27.07.2022 № 1025 про утримання надміру виплачених сум пенсії, то суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Також статтею 103 Закону № 1788-XII передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає "Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695 (далі Порядок).

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону № 1788-ХІІ у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Отже, змістовний аналіз наведених вище норм Закону № 1058-ІV, Закону № 1788 та Порядку свідчить про те, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе за наявності лише двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Тобто чинним законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними (завідомо недостовірними) відомостями.

Відповідно, умовою настання вказаної відповідальності є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Як видно з матеріалів справи, вищезазначених підстав оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсії від 27.07.222 № 1025 не містить.

Суд зауважує, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити як факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, які враховуються при її обчисленні, так і з чиєї вини були нараховані суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам закону.

Водночас, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, необхідно виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.07.2018 у справі № 489/1079/17, від 13.06.2019 у справі № 489/5805/16-а, від 13.11.2019 у справі № 214/6976/16-а (2-а/214/64/17).

З огляду на те, що у спірному рішенні відповідача 2 обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера (позивача) не наведено та допустимими доказами не підтверджено його обізнаність щодо недостовірності даних, суд вважає, що таке рішення не може визнаватися правомірним.

Крім того, суд враховує, що згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно не підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити, обравши при цьому правильний і ефективний спосіб захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки по суті спору позов задоволено, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів (порівно).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.02.2022 на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 14.12.2023 № 21-247зп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.02.2022 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 14.12.2023 № 21-247зп.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.07.2022 № 1025 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005);

3) відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).

Повне рішення суду складено 04.06.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович