Справа № 320/12043/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року № 320/12043/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новий Стандарт» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новий Стандарт» (далі по тексту також позивач, ТОВ «НВП «Новий Стандарт») з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту також відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 13.01.2023 №1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що за результатами проведеної у липні-серпні 2020 року документальної позапланової невиїзної перевірки за травень 2020 року відповідачем було зазначено про встановлення заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 1747635 грн, у тому числі за лютий 2020 року 408666 грн, за березень 2020 року 558010 грн, за квітень 2020 року 419445 грн, за травень 2020 року 361514 грн, а також завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за травень 2020 року на суму 446940 грн; ненадання документів під час перевірки.

У подальшому за наслідками розгляду заперечень позивача на висновки акта перевірки відповідач дійшов висновку про необхідність проведення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом оскарження.

Позивач вказує, що після отримання ним рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку від 10.06.2021 №69096 з 11.06.2021 почалося зупинення реєстрації податкових накладних, що, в свою чергу, призводило до створення перешкод в діяльності Товариства.

Позивач зазначає, що у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних протягом червня вересня 2021 року ним було прийнято рішення щодо подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ за травень 2020 року та за квітень 2020 року шляхом проведення коригування показників у розділі ІІ «Податковий кредит» декларації з ПДВ за травень 2020 року на загальну суму ПДВ 306040 грн за рахунок ризикових контрагентів ТОВ «Мегастрой Плюс», ТОВ «Тераплюс». Після здійснення цих коригувань позивач зазначив про відновлення реєстрації його податкових накладних.

Водночас, позивач вважає неможливим проведення перевірки, призначеної наказом відповідача від 22.12.2022 №5931-п, з посиланням на введення в Україні воєнного стану, масованими атаками на місто Київ, перебоїв зі світлом. Крім того, позивач стверджує, що відповідачем жодного разу не здійснено виїзд до офісу Товариства та виробничого приміщення.

Також позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо несвоєчасного направлення йому акта перевірки та винесення спірного податкового повідомлення-рішення до моменту вручення копії акта перевірки.

Позивач стверджує, що відповідач під час перевірки вийшов за її межі, оскільки замість заявленого в акті перевірки періоду травень 2020 року фактично здійснено перевірку законності декларування у податкових деклараціях з ПДВ за податкові (звітні) періоди лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

На переконання позивача станом на дату видання наказу ГУ ДПС від 22.12.2022 №5931-п про призначення перевірки, податкова декларація за травень 2020 року з урахуванням поданих 14.09.2021 уточнень взагалі не мала від`ємного значення з ПДВ наслідком чого є відсутність такої підстави для проведення перевірки як наявність від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, за травень 2020 року.

По суті зафіксованих в акті перевірки від 06.01.2023 порушень позивач стверджує, що аналіз первинних документів свідчить про правомірність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та, відповідно, правомірне визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та зауважує, що Товариство є добросовісним платником податків та не вчиняло протиправних дій, які б призвели до порушення податкового законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивачем на запит контролюючого органу в межах перевірки, призначеної наказом від 22.12.2022, не було надано жодних документів та пояснень щодо законності і правильності виникнення і формування від`ємного значення за травень 2020 року (договори з постачальниками, рахунки-фактури, акти, накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки, первинні документи, що мають відношення до формування від`ємного значення тощо), наслідком чого є встановлення під час перевірки завищення позивачем задекларованих показників у рядку 17 декларації на 313208 грн, що призвело до заниження на цю ж суму рядка 18 декларації за травень 2020 року.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач вказує на необґрунтованість доводів відповідача з огляду на те, що, на думку позивача, ГУ ДПС не проведено аналіз наданих Товариством до позову документів, доказів; не враховано надані заперечення, докази та первинні документи, надані до перевірки у 2020 році; не здійснено аналіз підставам проведення коригування сум ПДВ, віднесених до податкового кредиту у податковій звітності за квітень, травень 2020 року, що призвело до зміни показників у податковій звітності за травень 2020 року, оскільки після подання уточнюючого розрахунку від`ємне значення в означеній декларації взагалі відсутнє.

Позивач стверджує про відсутність станом на дату винесення наказу про призначення перевірки 22.12.2022 такої підстави для її проведення як наявність від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн за травень 2020 року.

На переконання позивача, відповідачем під час проведеної перевірки не зазначено, що сформований податковий кредит повністю сплачений до державного бюджету України та відповідачем не доведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача.

Позивач стверджує про надання первинних документів супровідним листом разом із запереченнями на акт перевірки від 20.08.2020.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Заявлені позивачем у відповіді на відзив та у поданому 16.06.2023 адміністративному позові клопотання про розгляд справи клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні розглянуті ухвалою суду від 03.07.2023.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новий Стандарт» є юридичною особою та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

Наказом ГУ ДПС від 22.07.2020 №4864 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, за травень 2020 року.

Листом ГУ ДПС від 03.08.2020 від позивача витребувано документи згідно переліку у зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки декларації з ПДВ з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн, за травень 2020 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 20.08.2020 №247/26-15-05-01-05/40401541 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «НВП «Новий Стандарт» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, за травень 2020 року (далі по тексту - акт перевірки від 20.08.2020).

Перевіркою встановлено порушення:

- пункту 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1747635 грн, у тому числі за лютий 2020 року у сумі 408666 грн, березень 2020 року у сумі 558010 грн, за квітень 2020 року у сумі 419455 грн, за травень 2020 року у сумі 361514 грн;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 466940 грн за травень 2020 року;

- пункту 44.1, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

В акті перевірки зазначено, що позивачем у травні 2020 року задекларовано податкових зобов`язань з ПДВ на суму 361514 грн та податковий кредит у розмірі 833281 грн. У зв`язку з тим, що на запит щодо надання документів, якими підтверджуються дані податкових декларацій з ПДВ та додатку 2 до декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року, позивачем не було надано відповідь та витребувані документи, ГУ ДПС дійшло висновку про завищення податкового кредиту за перевіряємий період на загальну суму 3625909 грн, у тому числі за травень 2020 року на 833281 грн.

На формування податкового кредиту за перевіряємий період мало вплив завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, зокрема, за квітень 2020 року на загальну суму 443317 грн.

Крім того, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, які вплинули на формування показників декларації з ПДВ за лютий-травень 2020, а саме: ТОВ «Мегастрой Плюс» на суму ПДВ 370695 грн за квітень травень 2020 року та ТОВ «Стройтехнопром» на суму ПДВ 116670 грн за березень 2020 року.

Оскільки станом на момент підписання акта перевірки позивачем не було надано до перевірки бухгалтерських, первинних та інших документів щодо правомірності формування від`ємного значення з ПДВ за перевіряємий період, відповідач дійшов висновку про завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з ПДВ) на загальну суму 466940 грн за травень 2020 року.

Відповідач в акті перевірки зазначив, що на формування показників у декларації з ПДВ за травень 2020 року мали вплив задекларовані показники в декларації з ПДВ за лютий, березень, квітень 2020 року. Оскільки підприємством не надано первинних документів, що підтверджують операції, які вплинули на формування даних податкової декларації за травень 2020 року, таким чином не є можливим підтвердити задекларовані показники в декларації з ПДВ за лютий, березень, квітень 202 року.

02 вересня 2020 року позивачем подано заперечення на акт перевірки від 20.08.2020, у додатках до яких зазначено про надання таких документів, як, зокрема, засвідчені копії договорів з постачальниками, операції з якими вплинули на формування показників декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року; засвідчені копії отриманих видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг) за операціями з постачальниками, які вплинули на формування показників від`ємного значення у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

Листом ГУ ДПС від 11.09.2020 №128764/10/26-15-07-01-05 за наслідками розгляду заперечень позивача на висновки акта перевірки від 20.08.2020, враховуючи надання додаткових документів (видаткові накладні, рахунки-фактури тощо), у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, відповідач повідомив, що буде проведено документальну позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження.

Наказом ГУ ДПС від 22.12.2022 №5931-п призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВП «Новий Стандарт» з питань, що стали предметом оскарження.

Позивачу направлено запит про надання документів від 26.12.2022.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 06.01.2023 №548/Ж5/26-15-07-01-05/40401541 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Новий Стандарт» з питань, що стали предметом оскарження (далі по тексту акт перевірки від 06.01.2023).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за травень 2020 року на 361541 грн.

В акті перевірки від 06.01.2023 зазначено про її проведення відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України у зв`язку з незгодою позивача з висновками акта перевірки від 20.08.2020 та поданням ним заперечень разом з додатковими документами.

Також в акті перевірки зафіксовано про вручення позивачу запиту від 26.12.2022 щодо надання до перевірки документів згідно переліку, на виконання якого було надано статутні документи, накази про призначення посадових осіб, штатний розклад, наказ про облікову політику, договір оренди офісних, складських та виробничих приміщень, договір оренди виробничих потужностей, оборотно-сальдові відомості по рахункам 10, 15, 20, 26, 311, 361, 631, 90 за травень 2020 року, банківські виписки за травень 2020 року, договір поставки ТОВ «Укртранстех імпортер» та видаткові накладні. Жодних інших документів не надано, у зв`язку з чим відповідач зазначив про надання документів ТОВ «НВП «Новий Стандарт» не у повному обсязі.

В описовій частині акта перевірки від 06.01.2023 зазначено наступні дані податкової декларації позивача за травень 2020 року (основна від 18.06.2020 №):

- відповідно до рядка 9 «Усього податкових зобов`язань» сума ПДВ 361514 грн;

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» сума ПДВ 443317 грн;

- рядок 17 «Усього податкового кредиту» - 833281 грн;

- рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду» 471767 грн;

- рядок 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 ПК України» 471767 грн, з яких 4827 зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 20.1), 466940 грн зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.3).

Також в акті перевірки від 06.01.2023 зазначено наступні дані декларації ТОВ «НВП «Новий Стандарт» за травень 2020 (з урахуванням уточнень від 14.09.2021 №):

- відповідно до рядка 9 «Усього податкових зобов`язань» сума ПДВ 361514 грн;

- рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» сума ПДВ 250951 грн;

- рядок 17 «Усього податкового кредиту» 313208 грн;

- рядок 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» 48306 грн;

- рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду» 0 грн;

- рядок 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 ПК України» 0 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку рядка 19 Декларації (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено її завищення на 313208 грн, що призвело до заниження на цю ж суму показника рядку 18 Декларації.

Перевірку відображеного показника за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 у сумі 313208 грн відповідачем здійснено на підставі податкової звітності з ПДВ, Єдиного реєстру податкових накладних, наданих документів ТОВ «НВП «Новий Стандарт». Жодних інших документів (договори з постачальниками, рахунки-фактури, акти, накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, банківські виписки, первинні документи, які мають відношення щодо формування від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту за період з 01.05.2020 по 31.05.2020, розгорнуті ОСВ по всім рахункам та субрахункам б/о, розгорнуті журнали ордери (обороти по рахунку) по всім рахункам та субрахункам б/о, які використовуються за період з 01.05.2020 по 31.05.2020) та пояснень щодо законності, правильності виникнення та формування від`ємного значення за період травень 2020 року надано не було.

За період з 01.05.2020 по 31.05.2020 встановлено завищення задекларованих показників у рядку 17 уточнюючого розрахунку від 14.09.2021 на загальну суму 313208 грн. Станом на 30.12.2022 ТОВ «НВП «Новий Стандарт» на запит від 26.12.2022 до ГУ ДПС надано відповідь з копіями документів, на підставі яких сформовано податковий кредит за травень 2020 року, не у повному обсязі.

Додаток 2 до акта перевірки від 06.01.2023, в якому зазначено узагальнений перелік документів, які було використано контролюючим органом при проведенні перевірки, не містить серед переліку документів заявлені як такі, що подані разом із запереченнями від 02.09.2020 на акт перевірки від 20.08.2020, зокрема, засвідчені копії договорів з постачальниками, операції з якими вплинули на формування показників декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року; засвідчені копії отриманих видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг) за операціями з постачальниками, які вплинули на формування показників від`ємного значення у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

Означений акт перевірки отриманий позивачем 20.01.2023, про що свідчить наявна в матеріалах справи роздруківка поштового відправлення за номером 980.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС від 13.01.2023 №1 позивачу за порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 451926 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 361541 грн та за штрафними санкціями на 90385 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цього рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Однією з підстав позову позивачем зазначено порушення відповідачем порядку проведення перевірки, що призвело до протиправного, на його думку, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 виснувала таке: аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, за правовим висновком Верховного Суду процедурним порушенням порядку проведення податкової перевірки суди повинні надавати правову оцінку у першу чергу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, в першу чергу судом досліджується питання наявності чи відсутності порушень відповідачем вимог законодавства під час призначення та проведення перевірки.

Відповідно до абзацу 1 пункту 85.2, пункту 85.6 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), які б підтверджували задекларовані об`єкти оподаткування, суми податкових зобов`язань, дотримання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункт 85.4 статті 85 ПК України.

В силу положень абзацу 1 пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

З наведених норм слідує, що обов`язковою передумовою для призначення документальної позапланової перевірки є подання платником податків декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано 18.06.2020 до реєстрації податкову декларацію з ПДВ за травень 2020 року із зазначенням від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 466940 грн.

У довідці про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яка є додатком 2 до податкової декларації, позивачем вказано, що до суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21), у розмірі 466940 грн увійшли показники за лютий 2020 року у розмірі 190128 грн, за березень 2020 року у розмірі 174934 грн, за квітень 2020 року у розмірі 78255 грн та за травень 2020 року у розмірі 23623 грн.

Подання цієї податкової декларації слугувало підставою для призначення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «НВП «Новий Стандарт» наказом від 22.07.2020 №4864 та витребування у позивача листом від 03.08.2020 документів, які підтверджують дані податкової декларації з ПДВ за травень 2020 року.

В акті перевірки від 20.08.2020 зафіксовано порушення:

- пункту 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1747635 грн, у тому числі за лютий 2020 року у сумі 408666 грн, березень 2020 року у сумі 558010 грн, за квітень 2020 року у сумі 419455 грн, за травень 2020 року у сумі 361514 грн;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 466940 грн за травень 2020 року.

До таких висновків відповідач дійшов за наслідками використання у ході проведення перевірки декларацій з ПДВ з додатками, податкових накладних за лютий, березень, квітень та травень 2020 року, оскільки на запит щодо надання документів, якими підтверджуються дані податкових декларацій з ПДВ та додатку 2 до декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року, позивачем не було надано відповідь та витребувані документи.

02 вересня 2020 року позивачем подано заперечення на акт перевірки, у додатках до яких зазначено про надання таких документів, як зокрема, засвідчені копії договорів з постачальниками, операції з якими вплинули на формування показників декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року; засвідчені копії отриманих видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг) за операціями з постачальниками, які вплинули на формування показників від`ємного значення у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

Подання позивачем додаткових документів після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки в силу положень абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України покладає на контролюючий орган обов`язок їх врахування під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до положень підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №802/1069/13-а.

При цьому, законодавцем обмежено предмет такої перевірки виключно питаннями, що стали предметом оскарження.

Листом ГУ ДПС від 11.09.2020 №128764/10/26-15-07-01-05 за наслідками розгляду заперечень позивача на висновки акта перевірки від 20.08.2020, враховуючи надання додаткових документів (видаткові накладні, рахунки-фактури тощо), у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, відповідач повідомив, що буде проведено документальну позапланову перевірку з питань, що стали предметом оскарження.

У зв`язку з викладеним відповідач наказом від 22.12.2022 №5931-п призначив документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВП «Новий Стандарт» з питань, що стали предметом оскарження.

Доводи позивача щодо виходу контролюючого органу за межі предмету перевірки шляхом витребування у ТОВ «НВП «Новий Стандарт» документів за лютий-травень 2020 року не приймаються судом до уваги з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено формування позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 466940 грн на підставі показників за лютий 2020 року у розмірі 190128 грн, за березень 2020 року у розмірі 174934 грн, за квітень 2020 року у розмірі 78255 грн та за травень 2020 року у розмірі 23623 грн, наслідком чого є необхідність дослідження контролюючим органом правомірності таких показників за означений період.

Суд зауважує, що згідно узагальненого переліку документів, які було використано при проведенні перевірки (додаток 2 до акта перевірки), відповідач під час проведення перевірки використовував наступні документи: статутні документи; накази про призначення посадових осіб; штатний розклад; наказ про облікову політику; договір оренди офісних, складських та виробничих приміщень; договір оренди виробничих потужностей; оборотно-сальдові відомості по рахункам 10, 15, 20, 26, 311, 361, 631, 90 за травень 2020 року; банківські виписки за травень 2020 року; договір поставки ТОВ «Укрсантех імпортер» та видаткові накладні; декларація з ПДВ за травень 2020 року з додатками №№ 2 та 5; податкові накладні за травень 2020 року; уточнюючі декларації з ПДВ від 09.09.2021 №, від 14.09.2021 №, від 14.09.2021 №, від 14.09.2021 №.

Дослідивши означений перелік документів, судом встановлено, що додаток 2 до акта перевірки від 06.01.2023 не містить зазначених у додатках до заперечень на висновки акта перевірки від 20.08.2020 документів, як, зокрема, засвідчені копії договорів з постачальниками, операції з якими вплинули на формування показників декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року; засвідчені копії отриманих видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг) за операціями з постачальниками, які вплинули на формування показників від`ємного значення у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

Водночас, саме надання таких додаткових документів відповідно до позиції контролюючого органу, викладеної у листі від 11.09.2020 №128764/10/26-15-07-01-05 за наслідками розгляду заперечень позивача на висновки акта перевірки від 20.08.2020, і слугувало підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки з питань, що стали предметом оскарження. При цьому, відповідач зазначив про необхідність з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки, результати якої оформлені актом від 20.08.2020, а також, що об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки.

Як вже зазначалось судом, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Проте, положеннями ПК України на платників податків не покладено обв`язку повторного надання документів в рамках проведення перевірки з питань, що стали предметом оскарження, у відповідь на запит, яким фактично відповідач витребував повторно документи та пояснення від позивача.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач в рамках проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВП «Новий Стандарт» з питань, що стали предметом оскарження, вказуючи про необхідність з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки, результати якої оформлені актом від 20.08.2020, у зв`язку з наданням позивачем додаткових документів (видаткові накладні, рахунки-фактури тощо), виходячи з опису акта перевірки від 06.01.2023 та додатку 2 до нього, такі документи не прийняв до уваги, не дослідив їх на не надав їм оцінку.

Водночас, за результатами дослідження таких документів, на думку суду, висновки акта перевірки від 06.01.2023 могли б істотно відрізнятися, оскільки, виходячи із заявленого у запереченнях на висновки акта перевірки від 20.08.2020 додатку, такими документами були, зокрема, засвідчені копії договорів з постачальниками, операції з якими вплинули на формування показників декларацій за лютий, березень, квітень та травень 2020 року; засвідчені копії отриманих видаткових накладних, актів виконаних робіт (послуг) за операціями з постачальниками, які вплинули на формування показників від`ємного значення у деклараціях за лютий, березень, квітень та травень 2020 року.

Додатково суд зауважує, що Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення (постанова Верховного Суду від 16.06.2013 у справі №815/3559/15).

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

За приписами пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про законодавчо встановлену процедуру, яка передує прийняттю контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та направлена на надання платнику податків права подати свої заперечення та/або додаткові документи у випадку незгоди із висновками акта перевірки.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що акт перевірки від 06.01.2023 отриманий позивачем 20.01.2023, у той час як спірне податкове повідомлення-рішення винесено 13.01.2023.

Прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення з порушенням встановлених ПК України строків, на переконання суду, унеможливило використання позивачем наданого йому положеннями статті 86 ПК України права подати свої заперечення та/або додаткові документи у випадку незгоди із висновками акта перевірки.

Суд зауважує, що означене порушення відповідачем процедури проведення перевірки могло істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняте спірне рішення, оскільки відповідач дійшов висновків про заниження позивачем податку на додану вартість за травень 2020 року на 361541 грн без врахування поданих ТОВ «НВП «Новий Стандарт» разом із запереченнями на висновки акта перевірки від 20.08.2020.

В свою чергу, позивач, проаналізувавши зміст акта перевірки від 06.01.2023 та встановивши, що ГУ ДПС дійшло висновків про заниження ТОВ «НВП «Новий Стандарт» податку на додану вартість за травень 2020 року на 361541 грн без врахування поданих ним разом із запереченнями на висновки акта перевірки від 20.08.2020, мав би можливість подати відповідачу пояснення з цього приводу та документи, а висновки відповідача за результатами аналізу таких документів, могли б істотно відрізнятися.

Таким чином, не вирішуючи наперед результат розгляду контролюючим органом наданих позивачем документів та пояснень, та їх позитивний чи негативний вплив на встановлені перевіркою обставини, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийнятне без врахування усіх обставин, що мають значення для його рішення (пункт 3), та без урахування права особи (в даному випадку платника податку) на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9).

Неврахування контролюючим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення поданих документів є підставою для його скасування.

Подібний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 12.07.2023 у справі №200/4704/21, відповідно до якого неврахування контролюючим органом при прийнятті податкових повідомлень-рішень своєчасно поданих заперечень на Акт перевірки є підставою для їх скасування.

Крім того, у постанові від 29.07.2021 у справі №320/7159/19 Верховний Суд зауважив, що установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, суд не може переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду справи порушення ГУ ДПС у м. Києві процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятого за результатами її проведення податкового повідомлення-рішення від 13.01.2023 №1.

Доводи позивача щодо неможливості проведення перевірки у період з 26.12.2022 по 30.12.2022 у зв`язку із введенням воєнного стану, масованими атаками на місто Київ, перебоями зі світлом, а також щодо нездійснення контролюючим органом виїзду до офісу Товариства та виробничого приміщення суд вважає непереконливими та такими, що не підтверджені документально та нормативно.

Судом не досліджуються заявлені позивачем твердження стосовно підтвердження за результатами аналізу первинних документів свідчить про правомірності віднесення ним сум ПДВ до податкового кредиту та, відповідно, правомірності визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість з огляду на їх передчасність, оскільки такі первинні документи не досліджувались як контролюючим органом під час проведення перевірки, так і в межах цієї справи у зв`язку з неможливістю переходити до аналізу таких обставин з огляду на встановлення під час розгляду справи порушення ГУ ДПС процедури проведення перевірки, які є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятого за результатами її проведення спірного рішення.

Судом також відхиляються доводи позивача щодо відсутності станом на дату видання наказу ГУ ДПС від 22.12.2022 №5931-п такої підстави для проведення перевірки як наявність від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн, за травень 2020 року з урахуванням поданням уточнюючого розрахунку від 14.09.2021, оскільки підставою для призначення перевірки є питання, що стали предметом оскарження, а саме: у зв`язку з наданням позивачем разом із запереченнями на висновки акта перевірки від 20.08.2020 додаткових документів у контролюючого органу виник обов`язок їх врахування під час розгляду ним питання про прийняття рішення та у зв`язку з неможливістю, на переконання відповідача, об`єктивного їх розгляду без проведення перевірки.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6778,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.04.2023 №8094.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 6778,90 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.01.2023 №1.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Новий Стандарт» (ідентифікаційний код 40401541, місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 20) судовий збір у розмірі 6778,90 грн (шість тисяч сімсот сімдесят вісім грн 90 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у місті Києві (ідентифікаційний код 43005393, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.