Справа № 160/32888/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Рєзніченко Ю.М. Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕВУС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
15.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕВУС» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить:
- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «КРЕВУС» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 840,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.01.2024 о 10:00 год.
04.01.2024 представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що в ході проведення документальної планової виїзної перевірки позивача були встановлені нестачі товарів в магазинах, розбіжності між даними реалізації підакцизних товарів та даними декларацій з акцизного податку, проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу, факт несвоєчасності сплати (перерахування) до бюджету нарахованих та утриманих сум податку на доходи фізичних осіб, а також військового збору, не здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також встаовлені взаємовідносини з ТОВ «Мітгард», ТОВ «Алмербуд», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 . Разом з тим, контролюючим органом встановлено неможливість здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання з вказаними контрагентами. Неможливість встановити походження надання товарів (робіт, послуг), відсутність у постачальників необхідних виробничих потужностей, матеріально-технічного забезпечення, свідчить про безтоварність відображених операцій саме від цих постачальників. Відповідач вважає, що викладені висновки в акті перевірки №3636/04-36-07-02/44890779 від 27.10.2023 відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.
11.01.2024 адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії та справу призначено до розгляду на 25.01.2024 о 11:30 год.
25.01.2024 було відкладено проведення підготовчого засідання до 08.02.2024 о 11:00 год. за клопотанням представника позивача у зв`язку з відпусткою директора.
08.02.2024 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 22.02.2024 о 11:00 год. для надання можливості представнику відповідача підготувати додаткві пояснення, продовжено строк підготовчого засідання до 30 днів.
19.02.2024 представником відповідача подано пояснення з приводу правомірності акту перевірки та його піписання всіма працівниками, які здійснювали перевірку.
22.02.2024 адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з хворобою судді та справу призначено до розгляду на 07.03.2024 о 09:40 год.
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 07.03.2024 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.03.2024 о 11:00 год.
21.03.2024 адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги та справу призначено до розгляду на 16.04.2024 о 11:00 год.
У судовому засіданні 16.04.2024 оголошено перерву до 30.04.2024 о 11:00 год.
30.04.2024 адміністративну справу було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги та справу призначено до розгляду на 09.05.2024 о 13:30 год.
09.05.2024 адміністративну справу також було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги та справу призначено до розгляду на 13.05.2024 о 09:00 год.
Також, 09.05.2024 предстаником відповідача надані детальні пояснення щодо нарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відсутнясть підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕВУС» зареєстроване 27.04.2022 року Дніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску, а також акцизного податку.
Видами діяльності ТОВ «КРЕВУС» є: 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 10.39 інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 10.71 - виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 10.85 виробництво готової їжі та страв; 10.89 виробництво інших харчових продуктів; 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування напоями та тютюновими воробами; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.22 роздрібна торгівля м`ясом і мясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 47.24 роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 68.20 надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 73.12 посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 73.20 дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки; 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг.
У період з 11.09.2023 по 20.10.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 та пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2023 рік та на підставі наказу від 22.08.2023 №3915-п та повідомлення від 22.08.2023 №991, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КРЕВУС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів установлених законом за період з 28.04.2022 по 30.06.2023.
За результатами документальної планової виїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 27.10.2023 №3636/04-36-07-02/44890779.
Перевіркою встановлені порушення:
- пп. 134.1.1, п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 782 588 грн, у т.ч. за 2022 рік у сумі 458 454грн, за І півріччя 2023 року у сумі 324 134 грн;
- п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 223 158 грн, у т.ч. за січень 2023 року в сумі 176 225 грн, за червень 2023 року в сумі 46 932 грн;
- абз. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, р.ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичні осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за № 4, несвоєчасно подано відомості про суми доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2022 року недостовірних даних, а саме відображено суму нарахованого та виплаченого доходу фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 за ознакою доходу «101» на суму 71 568,00грн;
- пп. 14.1.156, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.31.1 ст.31, п.54.2 ст.54, п.57.1 ст.57, п.87.9 ст.87, пп.168.1.2, пп.168.1.5, пп.168.1.6 п. 168.1 ст.168, п.171.2 ст. 171, абз.«а» пп.176.2 п.176.2 ст.176 ПК України, а саме: несвоєчасно сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 378 171,10 грн, в тому числі за червень 2022 року 4 133,99 грн, липень 2022 року 25 421,13 грн, серпень 2022 року 51 794,21 грн, вересень 2022 року 60 011,40 грн, жовтень 2022 року 73 395,25 грн, листопад 2022 року 87 058,83 грн, грудень 2022 року 68 056,40 грн, січень 2023 року 8 299,89 грн;
- пп.14.1.97, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.164.2.5 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.170.1.2 п.170.1 ст.170, п.171.2 ст. 171, абз.«а» пп.176.2 п. 176.2 ст.176 ПК України, а саме: не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 11 889,11 грн., в тому числі за квітень 2022 року 531,30 грн., травень 2022 року 3 984,73 грн, червень 2022 року 3 984,73 грн, липень 2022 року 564,73 грн, серпень 2022 року 564,73 грн, вересень 2022 року 564,73 грн, жовтень 2022 року 564,73 грн, листопад 2022 року 564,73 грн, грудень 2022 року 564,73 грн;
- пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп.14.1.97, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп. 164.2.5 п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.170.1.2 п.170.1 ст.170, п.171.2 ст.171, абз.«а» пп. 176.2 п. 176.2 ст.176 ПК України, а саме не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету військовий збір на загальну суму 990,76 грн, в тому числі за квітень 2022 року 44,27 грн, травень 2022 року 332,06 грн, червень 2022 року 332,06 грн., липень 2022 року 47,06 грн, серпень 2022 року 47,06 грн, вересень 2022 року 47,06 грн, жовтень 2022 року 47,06 грн, листопад 2022 року 47,06 грн, грудень 2022 року 47,06 грн;
- порушення пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України, в результаті чого занижено акцизний даток на загальну суму 303 389 грн.
На підставі вказаного акту перевірки від 27.10.2023 року контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Статтею 75 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Позивач та його контрагенти на момент складання податкових накладних, зазначених в акті перевірки, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного вбачається, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Із змісту статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування по податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі наказів про проведення позапланової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей була проведена інвентаризація ТМЦ у магазинах ТОВ «КРЕВУС» - «Щедра хата» за наступними адресами:
За результатами проведеної інвентаризації встановлено, що розбіжності між бухгалтерськими та фактичними даними відсутні.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено нестачу товарів у загальній сумі 32 725,41 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 6 545,15 грн., а також встановлено надлишки товарів у загальній сумі 2328,02грн., що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 419,04 грн.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено нестачі товарів у загальній сумі 18 618,23 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 3723,65 грн, а також надлишки товарів у загальній сумі 12 886,62 грн, що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 2319,60 грн.
Також, встановлені нестачі тютюнових виробів у розмірі 48 752,11 грн., які з 2022 року звільнені від оподаткування ПДВ.
-29.09.2023 - Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, 74-а.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено, що розбіжності між бухгалтерськими та фактичними даними відсутні.
-02.10.2023 Дніпропетровська область, смт. Петриківка, пр. Петра Калнишевського, буд. 49-е.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено нестачі товарів у загальній сумі 17 909,34 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 3581,86 грн., а також надлишки товарів у загальній сумі 2 184,70 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 393,25 грн.
За результатами проведеної інвентаризації встановлено нестачі товарів у загальній сумі 13 110,79 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 2 622,16 грн, а також надлишки товарів у загальній сумі 962,50 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у розмірі 173,25 грн.
На підстві результатів проведеної інвентаризації ТМЦ, податковий орган дійшов наступних висновків:
- в порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПКУ внаслідок ненарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість ТОВ «КРЕВУС» занижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) та, як слідство, показник 9 (колонка Б) Декларації з ПДВ за червень 2023 року на загальну суму 16 472,82 грн;
- в порушення п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПКУкраїни внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток ТОВ «КРЕВУС» занижено показники фінансового результату до оподаткування податком на прибуток у розмірі 3305,14 грн;
- в порушення п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України у зв`язку з не здійсненням реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, підлягає нарахуванню фінансова санкція у розмірі 3 400,00 грн;
- в порушення п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно до п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у зв`язку із встановленими нестачами підлягає нарахуванню фінансова санкція у розмірі 100% від суми реалізації товарів за порушення вчинене вперше, 150% від суми реалізації товарів (за кожне наступне вчинене порушення), а також відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку із встановленими надлишками у підлягає нарахуванню фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку.
Позивач такі висновки про виявлені порушення під час проведення інвентаризації ТМЦ вважає помилковими та необґрунтованими, оскільки:
1) порушено порядок проведення інвентаризації, яка проводилась при відкритих магазинах, під час якої здійснювалась реалізація товарів, що значно вплинуло на перелік залишків товарів;
2) не встановлено факт щодо внутрішнього переміщення товарів між магазинами та надходження товару, який був замовлений співробітниками підприємства після надання інформації про розмір залишків товарів до податкового органу;
3) не враховано результати проведення контрольних перевірок;
4) не враховано, що на підприємстві запроваджено єдиний бухгалтерський облік товарів для всіх магазинів та складу підприємства.
Разом з тим, такі аргументи позивача на встановлені факти розбіжності між бухгалтерськими та фактичними даними, суд вважає недоречними, та такими, що не спростовують виявлені розбіжності. Так, за результатами проведеної позивачем 04.10.2023, 08.10.2023, 09.10.2023 та 10.10.2023 контрольної перевірки ТМЦ, останнім також були виявлені нестачі товарів та їх залишки, що виключає факт відсутності розбіжностей.
Також, з акту перевірки вбачається, що за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 ТОВ «КРЕВУС» задекларовано в рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 123 035 236 грн.
Перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 встановлено, що на формування цих показників мали вплив операції з реалізації продуктів харчування, горільчаних виробів, товарів народного спживання.
Таким чином, перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «КРЕВУС» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 встановлено їх заниження на суму 958 849 грн. в т.ч. за 4 кв. 2022 року у сумі 463 107 грн., за І півріччя 2023 в сумі 495 742 грн.
З урахуванням порушень виявлених під час проведення інвентаризації ТМЦ, занижено дохід від продажу товарів послуг на 977 211 грн, в т.ч. за 4 кв. 2022 року у сумі 463 107 грн., за І півріччя 2023 в сумі 514 104 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 4 кв. 2022 року у сумі 83 359 грн., за І півріччя 2023 в сумі 92 538 грн. (в т.ч. 3305 грн.- податок нарахований за результатами інвентаризації)
ТОВ «КРЕВУС» не погоджується з проведеним контролюючим органом аналізом регістрів бухгалтерського обліку та показників, задекларованих в податкових деклараціях з податку на прибуток, та вважає висновки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області передчасними та необґрунтованими з огляду на те, що під час здійснення аналізу регістрів бухгалтерського обліку та показників, задекларованих в податкових деклараціях з податку на прибуток контролюючим органом не враховано бухгалтерські дані, що обліковуються на рахунках підприємства 7091, 7092. З огляду на це, контролюючий орган під проведення документальної перевірки здійснив неповний аналіз регістрів бухгалтерського обліку підприємства.
На думку позивача, на підтвердження повного та всебічного аналізу даних регістрів бухгалтерського обліку показників, задекларованих у податкових деклараціях з податку на прибуток, відповідач повинен був враховувати дані всіх регістрів.
Разом з тим, суд такі доводи позивача вважає хибними та безпідставними.
Перевіркою повноти декларування ТОВ «КРЕВУС» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження на загальну суму 4 366 073 грн, в т.ч. за за 4 кв. 2022 року у сумі 2 546 969,00 грн, за І півріччя 2023 в сумІ 1 819 104,00 грн.
Так, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «КРЕВУС» отримує консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, визначення ідеального цільового ринку, розробка ідеальної торгівельної позиції, послуги з адаптування програмного забезпечення, програмне забезпечення мобільного додатку у ТОВ «Мідгарт», ТОВ «Алмербуд», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_3 .
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ТОВ «АЛМЕРБУД» № ІТ-2/10 від 03.10.2022 р., предметом якого є надання послуг з комп`ютерного програмування; розроблення програмного забезпечення консультування з питань інформатизації; роботи з базами даних, послуги тестування програмного забезпечення, інші послуги в сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; акти № АЛ 1-31/10 від 31.10.2022, № АЛ 1-30/11 від 30.11.2022, №АЛ 1-31/11 від 31.12.2022 з адаптації програмного забезпечення на суму 165 000 грн. кожен; акти розроблення програмного забезпечення, консультування з питань інформатизації, робота з базами даних № 7 від 31.01.2023, № 7 від 28.04.2023, № 8 від 31.05.2023, № 9 від 30.06.2023, кожен на загальну суму - 45 000 грн.
За вказаним договором отримано послуг у 2022 на 495 000 грн, у 2023 на 180 000 грн, всього на загальну суму 675 000 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ТОВ «МІТГАРТ» № 4-ІН від 03.10.2022 р., предметом договору є послуги з консультування питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних відповідно до статутної діяльності.
За результатами виконаних робіт складені наступні акти виконаних робіт: № 1 від 31.10.2022 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 21 000 грн; № 2 від 30.11.2022 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 183 000 грн; №3 від 30.12.2022 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 183 000 грн; №4 від 31.01.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 183 000 грн; №5 від 28.02.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 195 000 грн; №6 від 31.03.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних на суму 150 000 грн; №7 від 28.04.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних - на суму 195 000 грн; №8 від 31.05.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних - на суму 195 000 грн; № 9 від 30.06.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних - на суму 195 000 грн; №10 від 30.06.2023 - надано послуги з питань інформатизації виробничих процесів та оброблення даних - на суму 12 000 грн. Всього отримано робіт на загальну суму - 1 512 000 грн.
За вказаним договором отримано послуг на загальну суму 1 512 000 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ФОП ОСОБА_1 №ВБ-03/10 від 03.10.2022 р., предметом договору є консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, допомога у визначенні ідеального цільового ринку для підприємства, керування комерційною діяльністю, розробка унікальної торгової пропозиції.
За результатами виконаних робіт було складено наступні акти виконаних робіт: №1 від 31.10.2022 на суму 163 280 грн. консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, допомога у визначенні ідеального цільового ринку, керування комерційної діяльності; №2 від 30.11.2022 на суму 210 582 грн. - консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, допомога у визначенні ідеального цільового ринку, керування комерційної діяльності; №3 від 28.12.2022 на суму 315 000 грн. - консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, допомога у визначенні ідеального цільового ринку, керування комерційної діяльності
За вказаним договором отримано послуг на загальну суму 688 862 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
Крім того, суд звертає увагу, що укладений договір, як і акти виконаних робіт не засвідчений печаткою ФОП ОСОБА_1 .
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ФОП ОСОБА_2 №13/12/22-ПТ від 13.12.2022 р., предметом договору є консультування з питань послуг у сфері діяльності бухгалтерського обліку та аудиту, моніторингу, надавання інформації консультування з питань оподаткування, інформатизації та обґрунтування обліку комерційних операцій, підготовку або аудит фінансових рахунків, перевірку рахунків та підтвердження їх точності.
На виконання виконаних робіт було виписано акт виконаних послуг від 30.12.2022 на суму 135 000 грн. - консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, допомога у визначенні ідеального цільового ринку, керування комерційної діяльності.
За вказаним договором отримано послуг на загальну суму 135 000 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
Крім того, суд звертає увагу, що укладений договір, як і акти виконаних робіт не засвідчений печаткою ФОП ОСОБА_2 .
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ФОП ОСОБА_3 № 0310-ПЗ від 03.10.2022 р., предметом договору є надання послуг з адаптування програмного забезпечення.
За результатами виконаних робіт було складено акт виконаних робіт від 30.10.2022 на загальну суму 378 000 грн. послуги з адаптування програмного забезпечення
За вказаним договором отримано послуг на загальну суму 378 000 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
Крім того, суд звертає увагу, що укладений договір, як і акти виконаних робіт не засвідчений печаткою ФОП ОСОБА_3 .
На підтвердження отримання таких послуг позивачем надано договір, укладений з ФОП ОСОБА_4 №202-22 від 26.05.2022 р., предметом договору є розробка програмного забезпечення мобільного додатку та передача виключних майнових прав на програмне забезпечення; а також договір №208-ТS-23-1 від 17.04.2023, предметом якого є виконання послуг з технічної підтримки мобільного додатку та його супроводу.
За результатами виконаних робіт було складено акти виконаних робіт на загальну суму 275 000 грн.
За вказаним договором отримано послуг на загальну суму 275 000 грн. Зазначені суми були включені до складу витрат підприємства. Разом з тим, доказі сплати послуг за вказаним договором позивачем суду не надано, а саме: платіжного доручення чи виписки банку.
Крім того, під час розгляду справи у суді представником позивача не було надано пояснень, а також доказів використання цих послуг у господарській діяльності.
Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV зі змінами та доповненнями (далі за текстом Закон України №996-ХІV) визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.
Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та витрат інших підприємств. Тому господарські операції, які фактично не відбулись з постачальниками, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а спрямовані лише на формування платником податкового кредиту та витрат у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідно документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Суд зазначає, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку, покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), так як саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відповідно до норм статей 61 та 44 ПК України на контролюючі органи покладено обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складання та достовірності первинних документів.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, адже в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит, що враховується при обчисленні податку на додану вартість до сплати в бюджет, в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено реальність вчинення господарських операцій з вказаними контрагентами, у зв`язку з чим висновки контролюючого органу про порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України, в результаті чого завищено витрати від здійснення операцій з придбання консультаційних послуг у 2022 році на суму 2 083 862грн., у І півр. 2023 на 1 305 000грн., всього на суму 3 388 862 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 4 кв. 2022 року у сумі 375 095грн., за І півріччя 2023 в сумі 234 900 грн. (в т.ч. за 1 кв. 2023 127 980 грн., за ІІ квартал 2023 106 920 грн.), є обгрунтованими, та не спростовані позивачем в ході розгляду справи.
З акту перевірки вбачається, що за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 ТОВ «КРЕВУС» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 21 373 790 грн.
При цьому, перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 встановлено їх заниження.
Крім того, проведеним аналізом наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по бух.рах.28 «Товари») та даних в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено наступне:
а) за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 підприємством, згідно відомостей ЕРПН, було реалізовано 32 059 пляшок горілки усіх видів.
В той же час, згідно наданих документів по рах. 28, підприємством було списано до собівартості на рах. 902 пляшок горілки у кількості 35 184 шт.
В той же час, згідно наданих документів по рах. 28, підприємством було списано до собівартості на рах. 902 одиниць кефіру у кількості 16 139 шт.
В той же час, згідно наданих документів по рах. 28, підприємством було списано до собівартості на рах. 902 одиниць кефіру у кількості 27 771 шт.
д) за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 підприємством, згідно відомостей ЕРПН, було реалізовано 121846 одиниць пива усіх видів.
В той же час, згідно наданих документів по рах. 28, підприємством було списано до собівартості на рах. 902 одиниць кефіру у кількості 126229 шт.
Таким чином, встановлено списання з бух.рах.28 «Товари» у кількісних та вартісних показниках ТМЦ більше ніж відображено в зареєстрованих податкових накладних. Всього встановлено розбіжностей на загальну суму 1 097 878,21 грн.
Доказів на спростування викладеного, позивачем суду не надано.
Згідно п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єктами застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України.
Відповідно до п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 ПК України.
Таким чином, суд холодить висновку, що ТОВ «КРЕВУС» у перевіряємому періоді занижено податкові зобов`язання внаслідок не включення до складу ПДВ сум отриманих від реалізації ТМЦ на користь неплатників податків в сумі 219 576 грн. в т.ч. за грудень 2022 в сумі 176 225 грн., за червень 2023 в сумі 43 351 грн.
З урахуванням порушень встановлених під час інвентаризації ТМЦ занижено податкові зобов`язання внаслідок не включення до складу ПДВ сум отриманих від реалізації ТМЦ, в т.ч. за червень 2023 в сумі 16 473 грн.
Також, з акту перевірки вбачається, що за перевіряємий період підприємством було реалізовано тютюнових виробів на загальну суму 6 610 740,37 грн., (без ПДВ) згідно ЕРПН, за період 2022 рік.
Відповідно до п.197.27 ст. 197 податкового кодексу України, тютюнові вироби звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Відповідно до поданих підприємством декларацій з ПДВ за 2022 рік, встановлено реалізацію товарів звільнених від оподаткування ПДВ, тютюнових виробів на загальну суму 6 610 740,37 грн.
При цьому, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку, встановлено, що підприємством зазначено базу для оподаткування акцизним податком у 2022 році лише в розмірі 1 926 847,63 грн. Заниження бази оподаткування складає 4 683 892,74 грн.
Також, перевіркою встановлено, що за перевіряємий період підприємством було реалізовано міцних алкогольних напоїв (горілка, віски, джин, ром, текіла, настоянки, коньяк, бренді, тощо) згідно ЕРПН, за період з 28.04.2022 по 30.06.2023 на загальну суму 9 229 250,80 грн, (у т.ч. ПДВ).
В той же час, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку, встановлено, що підприємством вказано базу для оподаткування акцизним податком суму в розмірі 7 882 161,59 грн. Заниження бази оподаткування складає 1 347 089,21грн.
Також, перевіркою встановлено, що за перевіряємий період підприємством було реалізовано алкогольних напоїв, а саме пива на загальну суму 5 431 226,16 грн, (в т.ч. ПДВ) згідно ЕРПН, за період з 28.04.2022 по 30.06.2023.
В той же час, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку, встановлено, що підприємством вказано базу для оподаткування акцизним податком суму в розмірі 5 394 408,39 грн. Заниження бази оподаткування складає 36 817,77 грн.
В ході розгляду справи встановлені розбіжності представником позивача не спростовані, доказів протилежного суду не надано.
Посилання представника позивача на ту обставину, що позивачем подавалась нова звітна декларація акцизного податку, проте з невідомих причин, податкові дані з акцизного податку, що містились в звітній декларації, не були сформовані в інформаційній системі, суд оцінює критично.
Згідно п.п. 14.1.145 ПК України підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.
Згідно п.п.14.1.212 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Згідно абз.21 п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14 ПК України, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.
Згідно абз.22 п.п. 14.1.212 п.14.1 ст. 14 ПК України, для цілей оподаткування акцизним податком з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів зіпсовані, знищені товари, або товари, наявність чи місцезнаходження яких не підтверджено таким суб`єктом господарювання, у тому числі товари, нестача яких виявлена за результатами інвентаризації, проведеної суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі (у тому числі на вимогу контролюючого органу, надану згідно з підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу під час перевірки контролюючим органом), вважаються проданими безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання. Ця норма не застосовується до випадків, передбачених пунктом 216.3 статті 216 цього Кодексу.
Відповідно до п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння); тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; рідини, що використовуються в електронних сигаретах тощо.
Відповідно до п.п 215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України, для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, реалізованих відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.
Щодо встановлених відповідачем порушень з дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, суд зазначає наступне.
Під час перевірки магазину за адресою АДРЕСА_1 ., перевіряючими встановлено проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що підтверджується чеком № 146601 від 18.07.2022 року.
Також, встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 780 399,87 грн, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Крім того, під час перевірки цього магазину встановлено проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що підтверджується чеком № 5664 від 30.07.2022 року.
Встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 821 145,75 грн, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Також, встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 14 124,17 грн, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями).
Встановлено проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме: чек № 137673 від 18.07.2022 року, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 56 691,86 грн., чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Також, встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 359 757,83 грн, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Встановлено проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме: чек № 3648 від 14.09.2022 року, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями).
Встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 7 120,77 грн., чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Також, встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 697 190,08 грн, чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 634 114,87 грн., чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Також, встановлено проведення розрахункових операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме: чек №141801 від 25.11.2022 року, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями).
Встановлено проведення розрахункових операцій з використанням РРО без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка (форми), а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «марка акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 125 396,61 грн.( згідно додатку Витяг з баз даних ДПС України), чим порушено п. 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями).
Таким чином, податковим органом встановлено, а позивачем в ході розгляду справи не спростовано:
- порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, у зв`язку з проведенням розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій/програмний реєстратор розрахункових операцій без роздрукування відповідного розрахункового документа встановленої форми, а саме: в розрахункових документах відсутній обов`язковий реквізит «Номер та серія марки акцизного податку на алкогольні напої» на загальну суму 89,20 грн та 3 495 852,58 грн.
Відповідальність за вищенаведене порушення передбачена абз. 1, 3 п.1 ст.17 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: 100% вартості проданих з порушенням, встановлених цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за вчинене вперше порушення; 150% вартості проданих з порушенням, встановлених цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за вчинене кожне наступне порушення.
Фінансова штрафна санкція складає 5 243 868,07 грн.
- порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у зв`язку з непроведенням розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій/програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції по проданим товарам у розмірі 147 588,36 грн.
Відповідальність за вищенаведене порушення передбачена абз. 1, 3 п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: 150% вартості проданих з порушенням, встановлених цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за вчинене кожне наступне порушення.
Фінансова штрафна санкція складає 221 382,54 грн.
- порушення п. 11 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями): - проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Відповідальність за вищенаведене порушення передбачена п.7 ст.17 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 9х5100,00 = 45 900,00 грн.
- порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - не ведення обліку товарних запасів, встановленого законодавством, на складах та/або за місцем їх реєстрації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, а саме: у суб`єкта господарювання що здійснює реалізацію товарів, встановлено наявність не облікованих у встановленому законодавством порядку товарів без підтверджуючих документів на суму 22 034,20 грн.
Відповідальність за вищенаведене порушення передбачена п.7 ст.17 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Фінансова штрафна санкція складає 22 034,20 грн.
Щодо посилання позивача на відсутність встановленого порушення у резолютивній частині акту перевірки, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення, суд зазначає, що помилки у акті не свідчить про відсутність порушень, так описова частина акту містить посилання на виявлені порушення ведення розрахункових операцій, а також касових операцій,
До того ж, помилки у акті було виправлено при наданні відповіді на заперечення, а тому при прийнятті податкових повідомлень-рішень контролюючим органом були враховані дані, вказані у відповіді на заперечення, а не сам висновок акту.
В ході проведення перевірки на підставі відомостей нарахування та виплати заробітної плати, банківських виписок, видаткових касових ордерів, договорів оренди, рішення засновника, оборотно-сальдових відомостей та карткам по рахункам 301, 311, 631, 661, 6411, 67 встановлено факт несвоєчасності сплати (перерахування) до бюджету нарахованих та утриманих сум податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) за перевіряємий період, що є порушенням ст. 168 Податкового кодексу України
Так, пунктом 171.1 ст. 171 ПК України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Згідно із п. 171.2 ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів з джерелом їх походження з України є податковий агент.
Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.37.2. ст.37 ПКУ податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Відповідно до пп.14.1.156, п.14.1 ст.14 ПКУ податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п.54.2 ст.54 ПКУ грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV ПК України для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.
Відповідно до пп. 168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПКУ для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "Граничний термін сплати до бюджету" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.
Згідно з пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
Відповідно до пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПКУ, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Тобто не пізніше 30 календарних днів наступних за днем нарахування доходу.
Таким чином, якщо податковий агент нараховує, але не виплачує (не надає) платнику податку дохід, то податок на доходи фізичних осіб, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу
Пунктом 31.1 ст. 31 ПКУ визначено, що строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податків і завершується останнім днем строку протягом якого такий податок повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається несплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п.57.1. ст.57 ПКУ податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Згідно з п.87.9 ст.87 ПКУ, у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього ПК України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до абз."а" пп. 176.2 п. 176.2 ст. 176 ПКУ особи, які відповідно до ПКУ мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Згідно із абз. "ґ" п. 176.2 ст. 176 ПКУ податкові агенти несуть відповідальність у випадках, визначених ПКУ.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Суми податку на доходи фізичних осіб, які були нараховані (утримані) під час нарахування доходу фізичним особам відповідно до п.54.2 ст.54 ПКУ є узгодженим податковим зобов`язанням з податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в строки визначені ст. 168 ПКУ. При несплаті нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб у встановлений строк, передбачений ПКУ, сума несплаченого податку вважається податковим боргом відповідно до норм пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 травня 2024 року.

Суддя Н.Є. Сліпець