Справа № 724/2548/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 724/2548/23

Головуючий у 1-й інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

28 травня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянець А. Е.,

представника позивача: Тарасенко Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧВ 001645, винесену 17.10.2023 р. Хотинським відділом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , яка 27.01.2021 набула громадянство України на пiдставi ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України". Одночасно ОСОБА_2 зобов`язалася протягом 2 років припинити громадянство російської федерації відповідно до вимог Закону України "Про громадянство України" та надати документи на підтвердження припинення громадянства російської федерації. Управління ДМС України у Чернівецькій області повідомило про припинення ОСОБА_2 громадянства України на підставі рішення УДМС України у Чернівецькій області від 14.09.2023 року. Рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_2 скасовано у зв`язку з тим, що остання не виконала подане зобов`язання про припинення іноземного громадянства, тобто не подала документ про припинення цього громадянства, а незалежно вiд особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства вiдсутнi. На підтвердження чого надіслано повідомлення УДМС України у Чернівецькій області про припинення громадянства України від 14 вересня 2023 року, в якому також зазначається щодо необхідності прибути до Управління ДМС України у Чернівецькій області задля отримання довідки про припинення громадянства України. В подальшому, 13.10.2023 ОСОБА_2 звернулась до УДМС України у Чернівецькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію, документи у неї були прийняті. Після цього ОСОБА_2 зателефонували з Хотинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області та попросили з`явитись на прийом 17.10.2023 У вказаний день, тобто 17.10.2023, Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧВ 001644, відповідно до якого позивач не вжила заходів щодо своєчасного подання заяви про продовження строку перебування на території України її доньки, громадянки російської федерації, ОСОБА_2 , яка з 15.10.2023 року проживає на території України незаконно. Одночасно Відповідачем повідомлено Позивача про винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.4-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" на підставі ч.1 ст.205 КУпАП. Позивач вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_2 є громадянкою України. ОСОБА_2 звернулась до УДМС України у Чернівецькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в межах 30 днів після прийняття УДМС України у Чернівецькій області рішення про скасування рішення УДМС України у Чернівецькій області від 27.01.2021 про оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України, а саме 13.10.2023. Відповідачем порушено процедуру розгляду справи, оскільки фактично розгляд справи не здійснювався, і позивачеві одночасно було вручено протокол та постанову, відповідач фактично позбавив позивача скористатися правом на допомогу адвоката, відсутні докази того, що позивач є приймаючою стороною. Враховуючи вище викладене позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧВ 001645, винесену Хотинським відділом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 17.10.2023, стягнути судові витрати.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.11.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2023, головним спеціалістом Хотинського відділу Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області Урсов О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧВ 001644, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.205 КУпАП.

17.10.2023 року головним спеціалістом Хотинського відділу Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області Лошневською Т.М. винесено постанову серії ПН МЧВ №001645 про накладення адміністративного стягнення та накладено на ОСОБА_1 штрафу у сумі 850 грн., де зазначено, що Громадянка України ОСОБА_1 не вжила заходів щодо своєчасного подання заяви про продовження строку перебування на території України її доньки громадянки російської федерації ОСОБА_2 , яка із 15.10.2023 проживає на території України незаконно, чим порушила п.1 ст.4-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.205 КУпАП.

Не погодившись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач оскаржила її до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус, основні права, свободи та обов`язки іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року №3773-VI(далі Закон №3773-VI, з наступними змінами).

У відповідності до ч.16 ст. 4, ч.3 ст.9 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України; строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

При цьому положеннями ст.1 Закону "Про громадянство України" від 18.01.2001 року №2235-III (далі Закон № 2235-III) визначено, що іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За приписами п.14 ч.1 ст.1 Закону № 3773-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нелегальний мігрант це, зокрема, іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Печора, Республіка Комі, згідно з рішенням начальника УДМС у Чернівецькій області від 27.01.2021 року, набула громадянства України на підставі ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України", що підтверджується довідкою № 138 від 01.06.2021 про реєстрацією особи громадянином України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" (в редакції станом на 27.01.2021 року) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"

Згідно ст.1 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Із листа міністерства іноземних справ російської федерації від 22.07.2022, встановлено, що заява ОСОБА_2 по питанню виходу із громадянства російської федерації було узгоджено із мвс росії і фсб росії, проте у зв`язку із призупиненням діяльності російський закордонних установ в Україні відповідне рішення не було прийнято. В даному випадку ОСОБА_2 може звернутися по питанню виходу з російського громадянства в дипломатичне представництво або консульську установу російської федерації при наявності у неї документа, який підтверджує дозвіл на проживання в іноземній державі.

Статтею 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Згідно листа УДМС України в Чернівецькій області від 14.09.2023 вбачається, що рішенням УДМС України в Чернівецькій області від 14.09.2023 року скасовано рішення УДМС в Чернівецькій області скасовано рішення УДМС України в Чернівецькій області від 27.01.2021 про набуття ОСОБА_2 громадянства України та роз`яснено їй, що вона зобов`язана виїхати з України або звернутися із заявою про надання дозволу на імміграцію протягом 30 днів з дня прийняття такого рішення.

Частиною 17 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що особи, стосовно яких прийнято рішення про припинення громадянства України або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, зобов`язані виїхати з України або звернутися із заявою про надання дозволу на імміграцію протягом 30 днів з дня прийняття такого рішення.

Якщо за цей час особа не виїхала з України, за винятком звернення цієї особи із заявою про надання дозволу на імміграцію, вона підлягає видворенню в установленому законодавством порядку.

Із відповіді УДМС України в Чернівецькій області від 27.10.2023 на адвокатський запит встановлено, що ОСОБА_2 13.10.2023 подала заяву про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ст.3 ст.4 Закону України "Про імміграцію". Вказане також підтверджується копією заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на імміграцію в Україну від 13.10.2023.

Крім цього, 13.10.2023, ОСОБА_2 вручено пам`ятку іноземця та особи без громадянства, які перебувають у процедурі оформлення дозволу на імміграцію в Україну, де зазначено, що її термін законного перебування в Україні закінчується 14.10.2023, у зв`язку з чим їй необхідно виїхати за межі України або не пізніше 14.10.2023 звернутися із заявою про продовження строку перебування на території України.

13.10.2023 року приватним нотаріусом Саварчук М.М. засвідчено підписання заяви, про те, що ОСОБА_1 , не заперечує проти проживання та реєстрації місця проживання її доньки ОСОБА_2 в належному їй житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно заяви про надання дозволу на імміграцію, ОСОБА_2 вказує місце проживання АДРЕСА_1 , та в графі відомості про близьких родичів вказала ОСОБА_1 , яка проживає за цією ж адресою.

Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затверджених Постановою КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, строк перебування іноземців та осіб без громадянства, які тимчасово перебувають на території України (крім осіб, які відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 16 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства звільняються від реєстрації або реєструються у МЗС та його представництвах), продовжується ДМС, її територіальними органами за наявності обґрунтованих підстав (лікування, пологи, догляд за хворим членом родини, вимушена зупинка на території України у зв`язку з надзвичайними обставинами, оформлення спадщини, наявність підстав для оформлення посвідки на постійне чи тимчасове проживання, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, а також інші обставини, що унеможливлюють виїзд іноземця або особи без громадянства) та за умови подання підтвердних документів - на період існування таких підстав.

Заява про продовження строку перебування на території України за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) подається особисто повнолітнім дієздатним іноземцем або особою без громадянства чи законним представником повнолітньої недієздатної особи та приймаючою стороною територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС за місцем перебування іноземця або особи без громадянства не пізніше ніж за три робочих дні до закінчення встановленого строку перебування на території України.

У разі подання іноземцем або особою без громадянства заяви із порушенням строків, встановлених абзацом першим цього пункту, але до закінчення встановленого строку перебування на території України, до заяви додаються документи, що підтверджують наявність підстав, що унеможливлюють їх виїзд з території України.

У разі порушення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування на території України заява приймається після притягнення іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.205 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за умисне невжиття приймаючою стороною заходів для своєчасного подання іноземцями або особами без громадянства заяв для оформлення документів на право проживання (перебування) в Україні чи неповідомлення у встановлений законом строк про припинення підстав для тимчасового проживання чи тимчасового перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, яких вона запросила в Україну чи приймає в Україні.

Відповідно до п.1 ст.4-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" приймаюча сторона, що запросила в Україну чи приймає в Україні іноземців та осіб без громадянства, зобов`язана вживати заходів для своєчасного подання іноземцями та особами без громадянства заяв для оформлення документів на право проживання (перебування) в Україні.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки громадянка російської федерації ОСОБА_2 не подала заяву про продовження строку перебування на території України вчасно, тобто за три робочих дні до закінчення встановленого строку перебування на території України (тобто до 14.10.2023), крім цього, позивач ОСОБА_1 не надала доказів вжиття нею заходів щодо своєчасного подання заяви про продовження строку перебування на території України її доньки громадянки російської федерації ОСОБА_2 , а тому приймаюча сторона ОСОБА_1 була правомірно притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.205 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року, залишеним в силі постановою Cьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2024, визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області прийняти у ОСОБА_2 декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 14.09.2023 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 27.01.2021 про оформлення ОСОБА_2 громадянства України за територіальним походженням.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області прийняти у ОСОБА_2 подану нею 28.08.2023 декларацію про відмову від іноземного громадянства та розглянути її з урахуванням висновків суду викладених в цьому рішенні.

З урахуванням зазначених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.205 КУпАП, а тому оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧВ 001645, винесену Хотинським відділом Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області, понесені витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції у сумі 2731,39 грн. а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Зазначені витрати підтверджені матеріалами справи та є співмірними з наданими адвокатом послугами.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧВ 001645, винесену Хотинським відділом Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області ( Чернівецька область м.Чернівці вул.Шептицького, 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2731 (дві тисячі сімсот тридцять одна) грн. 39 коп. (1092,92 - до суду першої інстанції та 1638,47 - до суду апеляційної інстанції) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 червня 2024 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.