Справа № 591/1024/24
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1024/24
Провадження № 2-а/591/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульною поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Муренця Віталія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульною поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що 22 січня 2024 року ним поштою було отримано копію постанови серії ЕНА № 1243483 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 січня 2024 року.

Цією постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення, передбачені ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення вимог п.п. 2.4 (а) ПДР України.

Поліцейський виклав в постанові, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 , 14 січня 2024 о 23 год.58 хв. в м. Суми, по вул. Лінійна, 62 керував транспортним засобом та не пред`явив посвідчення водія для повного ознайомлення, чим порушив вимоги п.2.4 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

Як позивач повідомляв інспектора і наголошує про це наразі, він не керував транспортним засобом ВАЗ 21013 номерний знак НОМЕР_1 та його не зупиняли.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправними дії інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕНА №1243483 від 15 січня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП; визнати постанову серії ЕНА №1243483 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 січня 2024 року протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

08 лютого 2023 року позивач надав суду документи на виконання ухвали суду від 07 лютого 2024 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2024 року відкрите провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22 лютого 2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач та ще три особи (Понтічелло Фабіано Луіджі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) ввечері 14 січня 2024 року перебували за адресою місто Суми,вулиця Лінійна, 26 в автомобілі ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначені особи сиділи в середині автомобіля, який був припаркований біля в`їзних воріт підприємства «VALTRA» слухали музику та спілкувались. Вони знаходились всередині автомобіля за вказаною адресою біля 30-40 хвилин і повз них декілька разів проїжджали поліцейські автомобілі.

Близько 22 год. 50 хв. на проїзній частині навпроти них різко розвернувся поліцейський автомобіль та зупинився на іншій стороні дороги. До них підійшов поліцейський батальйону особливого призначення та попросив надати документи позивача. Після чого, запитав чи вживав позивач алкоголь. На що позивач повідомив, що хоч він і знаходиться всередині автомобіля, та автомобіль стоїть припаркований і вони чекають на інший автомобіль, який розвезе всіх по домам.

Після даної розмови поліцейський відійшов та перетелефонував комусь, чутно було як він з кимось консультується та повідомляв, що він підійшов до автомобіля, який не перебував в русі і виявив нетверезих осіб. Отримавши інструкції телефоном він викликав патрульну поліцію.

Після приїзду наряду патрульної поліції, в складі якого був і відповідач та після спілкування з поліцейським, який викликав патрульну поліцію, відповідач попросив пред`явити позивачу водійське посвідчення та документи на автомобіль. Позивач виконав дану вимогу, пред`явивши відповідні документи відповідачу. Вказане підтверджується відеозаписом з бодікамери відповідача. Також, згідно вказаного запису чітко видно, що позивач декілька разів надавав відповідачу всі документи за його вимогою, після чого той перевіряв їх за базами МВС та не мав зауважень щодо повноти наданих для огляду документів.

Під час розмови з відповідачем позивач багато разів повторював, що він не здійснював керування транспортним засобом, а автомобіль, в якому він був, ніхто не зупиняв, так як останній знаходився в статичному положенні.

При цьому, весь час свідками даних подій були всі особи, які перебували в автомобілі і вони неодноразово підтверджували слова позивача про те, що автомобіль був у статичному положенні та керування з боку позивача не здійснювалось. Проте, відповідач не зважав на дані пояснення та маючи можливість вислухати свідків цих подій жодним чином не зважав на них під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

Потім, працівник поліції запропонував позивачу провести огляд на стан сп`яніння з допомого газового аналізатора «Drager», стверджуючи, що той здійснював керування транспортним засобом, хоч даного працівника поліції не було на місці знаходження транспортного засобу на час, коли поліцейські підійшли до автомобіля, а його викликали інші поліцейські.

Позивач не погодився з проходженням даного огляду, так як він не керував транспортним засобом. Внаслідок відмови, між позивачем та відповідачем та іншими поліцейськими відбулась розмова на підвищених тонах (без образ в сторону один одного), за результатами якої відповідач вирішив винести постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що той нібито не надав для повного ознайомлення посвідчення водія.

Враховуючи надані докази (відеозапис з бодікамери та пояснення свідка) очевидним є протиправність дій відповідача щодо винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, що свідчить про необхідність скасування даної постанови (а.с. 31-33).

04 березня 2024 року відповідач поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Муренець В.С. надав суду відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що 14 січня 2024 року близько 23 год. 51 хв. в м. Суми по вул. Лінійній поблизу буд. 26 старшим інспектором снайперської групи Головного управління Національної поліції в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_5 під час несення служби було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , який занесло на слизькій дорозі. Так, після зупинки автомобіля ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 зі сторони водія вийшов водій, перевіривши його за наявними базами даних Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_5 було встановлено, що ним є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в подальшому ним виявився позивач, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор капітана поліції Віталія Глуходіда.

Під час спілкування з позивачем у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Вказує на те, що відповідно до п.31.3 а ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

На місце зупинки транспортного засобу ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 було викликано патрульний наряд УПП в Сумській області ДПП для оформлення відповідних матеріалів.

Отже, прибувши на місце виклику по вул. Лінійна поблизу буд. 26 в м. Суми ним було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , позивача та пасажирів вищевказаного автомобіля.

Під час складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 698901 від 14 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані і алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_6 попросив позивача пред`явити і посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії відповідно до п. 2.4 а ПДР України.

Однак, на законну вимогу поліцейського позивач не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із постанови серії ЕНА № 1243483 від 15 січня 2024 року вбачається, що 14 січня 2024 року близько 23 год. 53 хв. в м. Суми, вул. Лінійна, 26 водій керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 та не пред`явив посвідчення водія для повного ознайомлення, чим порушив п. 2,4 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до вимог п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил. Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Посилаючись на вказані обставини, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с. 34-44).

12 березня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шпакова А.О. надійшов відзив на позов, в якому зазнає, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що він попросив позивача надати для ознайомлення водійське посвідчення, але позивач відмовився виконати законну вимогу поліцейського.

Проте, у відзиві на позовну заяву відповідач жодним чином не спростував докази надані позивачем у адміністративному позові та поясненнях, які підтверджені відеозаписом, де позивач неодноразово надає водійське посвідчення відповідачу та іншим поліцейським, а останні перевіряють дані позивача та не мають претензій щодо повноти надання для ознайомлення документів.

Відеозапис, який долучається відповідачем зі змісту того, що зазначається у відзиві, лише підтверджує ознайомлення позивача з його правами, при чому не в повному обсязі, проте і в той час коли відповідач повідомляв позивача про складення на нього постанови, останній вказував, що декілька разів надавав документи на вимогу поліцейських, в тому числі відповідача, що свідчить про протиправність дій відповідача та незаконний характер постанови.

Твердження про те, що позивач на вимогу відповідача не надав водійське посвідчення для ознайомлення є звичайною маніпуляцією, адже позивач на вимогу відповідача вчергове надав для ознайомлення водійське посвідчення, проте той протиправно вимагав від позивача, щоб той передав йому в руки своє водійське посвідчення, яке відповідач мав намір вилучити.

Крім того, відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що він не здійснював керування транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 .

Адже на будь-який відеозаписах наданих до матеріалів справи не може міститись запису з рухом автомобіля, так як позивач разом з іншими особами знаходився у припаркованому автомобілі, тобто автомобіль знаходився в статичному положенні.

При цьому, відповідач робить висновок про керування позивачем транспортного засобу виходячи із змісту розмови, що вказує на відсутність прямих доказів керування позивачем транспортного засобу.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що оскільки під час розгляду справи щодо позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП поряд з ним знаходились лише пасажири автомобіля ВА3210313, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач. Таким чином, пасажири вищевказаного автомобіля можуть бути зацікавленими особами, в результаті чого постає питання щодо неупередженості та об`єктивності їхнього ставлення до даної справи та надання ними пояснень під час розгляду відносно позивача справи про адміністративнеправопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з цим пасажири автомобіля ВА321013, номерний знак НОМЕР_1 не були опитані поліцейськими.

Відтак, відповідач власноруч підтверджує обставину порушення ним порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити (а.с. 45-49).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2024 року залучено у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до інспектора взводу № 2 роти №4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області МуренцяВ.С. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності другого відповідача Департамент патрульної поліції.

24 квітня 2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив аналогічного змісту відзиву відповідача - інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульною поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 . Просить суд залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 53-65)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2024 року, винесеною інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульною поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Муренцем В.С., на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

В постанові зазначено, що 14 січня 2024 року близько 23 год. 53 хв. в м. Суми, вул. Лінійна, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 та не пред`явив посвідчення водія для повного ознайомлення, чим порушив п. 2.4 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до п.2.4 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобом відповідної категорії.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч .2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечуючи проти заявленого позову, позивач надав відеозапис.З відеозапису вбачається, що позивач декілька разів пред`являв посвідчення водія для перевірки.Таким чином відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим.

Стосовно вимоги про визнання протиправними дій інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області, старшого лейтенанта ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕНА №1243483 від 15 січня 2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення слід вказати наступне.

Частиною 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даному випадку суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому, визнання дій працівника поліції протиправними не передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України та не є належним захистом прав позивача визначеним законом, а тому в цій частині в задоволенні вимог позивачу необхідно відмовити.

Що стосується вимоги позивача щодо закриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Так, ст. 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП..

Згідно зі статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року справа №337/346/17.

Тому в частині вимог щодо закриття провадження у справі також слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульною поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Муренець Віталія Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1243483 від 15 січня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн.00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Муренець Віталій Сергійович, місцезнаходження: вул. Білопільський шлях, 18/1, м. Суми.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя А.П.Сидоренко