Справа № 502/640/24
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2024-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/640/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Балан М.В.,

секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України

про

визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування відповідного позову зазначено, що 10.03.2024 року постановою РУМО № 280351, представником відповідача на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ч. 1 ст. 202 КУпАП, яким передбачено порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Зазначене порушення було пов`язано із тим, що начебто 07.03.2024 p. о 15:25 годині міжвідомчою групою представників відповідача, в прикордонній смузі в районі 10 км., в точці з координатами 45*20.6N, 29*38.8Е Старостамбульського гирла річки Дунай, на малому плавзасобі «ЯОД 08-83», був виявлений позивач разом із іншим громадянином, які здійснювали вилов риби.

Також вказано, що начебто позивач разом із іншим громадянином здійснювали вилов риби у забороненому районі.

У зв`язку з цим, відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем вимог: абзацу 2 п. 5 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ від 27 липня 1998 року за № 1147; спільного наказу OCYB «Одеса» та Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 06.03.2023 року за №3; п. 1.1 додаткових тимчасових обмежень в прикордонній смузі, введених наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.05.2022 року за № 20-ОД.

Як вказує позивач, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії РУМО № 280351, відповідач не навів жодних доказів того, що позивач знаходився у забороненому місці, зокрема за вказаними координатами.

Позивач працює вже багато років рибалкою на підприємстві ТОВ «Вилковський рибзавод», має посвідчення рибалки і постійно здійснює вилов риби у об`ємах, що відповідають дозволам, наявним у підприємстві ТОВ «Вилковський рибзавод», згідно зі своїми трудовими обов`язками. В той же день - 07.03.2024 року, позивач на човні разом із своїм напарником, здійснював вилов риби у дозволеному місці, коли представники відповідача виїхали на перевірку і змусили припинити роботу та повернутися до берегу.

У заборонених місцях, зокрема, і у вказаних представником відповідача координатах позивач під час вилову риби не перебував. У Позивача були наявні всі дозвільні документи на риболовлю та на човен. Позивач заперечував щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії РУМО № 280351 від 10.03.2024 року, винесену НОМЕР_1 загоном морської охорони Державної прикордонної служби України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 11.04.2024 року, відкрито провадження по справі та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження.

01.05.2024 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що викладені в позові обставини відповідачем не визнаються, оскільки позивач здійснював вилов риби в забороненій зоні, чим порушив вимоги абз. 2 п. 5 «Положення про прикордонний режим» № 1147. Окрім того, представником відповідача було додано письмові докази.

13.05.2024 року від позивача по справі надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що у поданому відзиві відповідач не наводить жодних доказів того, що позивач здійснював вилов риби у забороненому місці, зокрема, що позивач знаходився у відповідних координатах. До відповідного відзиву, відповідачем долучено рапорт без числа складання, в якому зазначено, що позивач перебував у заборонених координатах, однак не додано жодного доказу вказаного твердження. Окрім того, додані до відзиву фотографії трьох риболовних човнів, пришвартованих біля берегу на фоні двох співробітників ДПСУ, що стоять на березі. Між тим, зазначене фото не містить жодних фактів вилову риби позивачу у забороненому місці. Позивач не заперечує, що він здійснює вилов риби, оскільки він є професійним рибалкою, має дозвіл на риболовлю у річці Дунай та заперечує той факт, що він здійснював вилов риби у недозволеному місці.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення РУМО № 280351 від 07.03.2024 року, складеного командиром катера морської охорони 1 рангу «BG-106-Златокрай», лейтенантом ОСОБА_2 , вбачається, що 07.03.2024 року о 15:25 години під час патрулювання на 10 км., Старостамбульського гирла річки Дунай в точці з координатами 45*20.6N, 29*38.8Е, був затриманий плавзасіб «ЯОД 0883», ОСОБА_1 спільно з іншою особою здійснював вилов риби в забороненому районі, чим порушив вимоги абз. 2 п. 5 «Положення про Прикордонний режим», затверджений постановою КМУ від 22.07.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідальність за ст. 202 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії РУМО № 280351 від 10.03.2024 року, винесеної Першим заступником командира загону начальником штабу ОСОБА_3 , вбачається, що 07.03.2024 року о 15:25 годині в ході проведених заходів спільною міжвідомчою групою представників 18 ЗМО, відділу водної поліції Ізмаїльського РВП та представника екологічної інспекції з залученням екіпажу КаМО «BG-106» в прикордонній смузі в районі 10 км, в точці з координатами 45°20.6N, 29°38,8E Старостамбульського гирла річці Дунай на малому плавзасобі «ЯОД 08-83», був виявлений громадянин ОСОБА_1 разом з громадянином ОСОБА_4 , який здійснював лов риби в забороненому районі, чим порушив вимоги абзацу 2 п. 5 «Положення про прикордонний режим» затверджених Постановою КМУ від 27 липня 1998р. № 1147 «Про прикордонний режим», спільного наказу ОСУВ «Одеса» та Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 06.03.2023 року № 3, додаткових тимчасових обмежень в прикордонній смузі введених наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.05.2022 № 20-ОД п.1.1.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до наказу № 3 Оперативно стратегічного угруповання військ «Одеса» від 06.03.2023 року, вбачається, що тимчасово, до скасування/припинення воєнного стану або видачі окремого розпорядження, в залежності від того, яка з цих настане раніше, заборонити вихід (перебування) маломірних суден та інших плавзасобів флоту рибної промисловості для вилову водних біоресурсів у внутрішніх водоймах Одеської області, в тому числі 21-17 км. Річки Дунай 17-11 км гирла Старостамбульське (до лінії точок координат: 450 20.6°N 0290 38.9°Е-450 20.5°N, 0290 38.7°. Дозволено вихід плавзасобів флоту рибної промисловості у внутрішніх водоймах Одеської області (за винятком зазначений у пунктах 1 наказу), лише у світлий час добі суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на підставі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природо заповідного фонду, в режимі спеціального товарного рибного господарства, з урахуванням безпекової ситуації та мінімалізації ризиків для цивільного населення.

Згідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 20-ОД від 11.05.2022 року, вбачається, що запроваджено додаткові тимчасові обмеження на в`їзд та провадження робіт у смузі місцевості, яка безпосередньо прилягає до державного кордону, завширшки 500 метрів від лінії державного кордону (далі смуга), в яких заборонено серед іншого, вихід (перебування) маломірних суден та інших плавзасобів, суден рибного господарства в територіальне море, внутрішні води, а також у частини вод прикордонних річок, виключно в світлий час доби (в період з 07:00 години до 19:00 години) на ділянках з 18 км., Старостамбульського гирла по 22 км. Річки Дунай.

Відповідно до рапорту офіцера (оперуповноваженого) оперативно розшукового відділу старшого лейтенанта ОСОБА_5 , без дати складання, вбачається, що в ході проведення заходів щодо реалізації оперативної інформації спільною міжвідомчою групою у складі персоналу ОРВ, відділу водної поліції Ізмаїльського РВП та представника екологічної інспекції з залученням екіпажу КаМО «BG-106» 18 ЗМО, в районі 10 км 45°20.6N, 29°38,8E Старостамбульського гирла річки Дунай, що входить до території Дунайського біосферного заповіднику, виявлено та затримано маломірні плавзасоби з бортовими номерами «ЯОД 08-93», «ЯОД 08-83» та «ЯОД 08-81» за порушення прикордонного та екологічного законодавства. Під час огляду вищезазначених маломірних суден, виявлено знаряддя лову (сітки) та водні живі ресурси, а саме дунайський оселедець в кількості 42 штуки. На громадян України, що перебували в плавзасобах, персоналом 18 ЗМО складено протоколи за ст. 202 КУпАП, а представниками екології протоколи за ст. 91 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 202 КУпАП, полягає у порушенні прикордонного режиму або режиму у пунктах пропуску через Державний кордон України.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Ця діяльність провадиться в межах наданих їм повноважень шляхом вжиття комплексу політичних, організаційно-правових, дипломатичних, економічних, військових, прикордонних, імміграційних, розвідувальних, контррозвідувальних, оперативно-розшукових, природоохоронних, санітарно- карантинних, екологічних, технічних та інших заходів.

Координація діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави із захисту державного кордону здійснюється Державною прикордонною службою України. Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення. Контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України.

До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови. У прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує правила в`їзду, тимчасового перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Правила прикордонного режиму встановлюється Положенням «Про прикордонний режим, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України» № 1147 від 27 липня 1998 року. Відповідно до пункту 7 Положення, громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно до пункту 5 Положення, у необхідних випадках Державна прикордонна служба може запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з місцевими державними адміністраціями, міськими радами міст обласного значення, територіальними органами Національної поліції, ДМС та регіональними органами СБУ.

Статтею 202 КУпАП передбачена відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Згідно ст. 222-1 КУпАП до компетенції уповноважених посадових осіб Органів Державної прикордонної служби України віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених статті 202 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1, 2ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, з протоколу, доданого рапорту, а також постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії РУМО № 280351 від 10.03.2024 року, він працюючи рибалкою, разом з іншою особою, перебуваючи на вищевказаному плавзасобі був затриманий у точці з координатами 45*20.6N, 29*38.8Е, де відповідно до наказу № 3 Оперативно стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 06.03.2023 року та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 20-ОД від 11.05.2022 року, заборонено перебувати плавзасобам в тому числі флоту рибної промисловості.

Між тим, належних та допустимих доказів перебування вказаного плавзасобу у відповідних координатах, суду не надано. Доданий до відзиву скріншот з мобільного телефону та Витяг з координатами не є належним та допустимим доказом наявності інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, відзив відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В силу положень ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії РУМО № 280351 від 10.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 1 ст. 202 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 202 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закрити.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, через Кілійський районний суд Одеської області, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2024 року.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан