Справа № 605/104/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокуЛьвівСправа № 605/104/24 пров. № А/857/8610/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Мартищук Людмили Петрівни, діючої на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської обл. від 22.03.2024р. про повернення позовної заяви представника адвоката Мартищук Людмили Петрівни, діючої на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Горуц Р.О., час та місце постановлення ухвали суду: 22.03.2024р., м.Підгайці Тернопільської обл.; дата складання повного тексту ухвали суду: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської обл. від 22.03.2024р. повернуто позивачу ОСОБА_1 в порядку п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України позовну заяву представника адвоката Мартищук Л.П., діючої на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ в Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.21 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Мартищук Л.П., діюча на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви (а.с.25-28).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху стороною позивача подано підтвердження сплати судового збору, уточнену позовну заяву. Стосовно представлення копії постанови відповідача в повному обсязі, то протягом визначеного судом строку представник позивача не зміг отримати копію вказаного документа кращої якості, через що подав клопотання про представлення наявного оригіналу постанови в судовому засіданні.

Водночас, наявна у справі копія постанови містила всі необхідні реквізити для її ідентифікації.

Таким чином, суд повернув позовну заяву з формальних підстав, чим унеможливив доступ позивача до правосуддя, при цьому не уточнив норму процесуального закону, якої недотримався в розглядуваному випадку позивач і його представник.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 08.03.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) представник адвокат Мартищук Л.П., діюча на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася із використанням системи «Електронний суд» до суду із позовом, в якому просила скасувати постанову серії ЕНА № 1473601 від 19.02.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 11.03.2024р. залишено позовну заяву представника адвоката Мартищук Л.П. без руху для усунення визначених судом недоліків шляхом подання протягом 10-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду (а.с.9).

12.03.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Мартищук Л.П. скерувала до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду через несвоєчасне отримання копії постанови відповідача (а.с.12).

Ухвалою суду від 14.03.2024р. повторно залишено позовну заяву представника адвоката Мартищук Л.П. без руху для усунення визначених судом недоліків шляхом подання протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали доказів сплати судового збору, копії постанови відповідача в повному обсязі та докази скерування копії позовної заяви з додатками іншому відповідачу (а.с.14 і на звороті).

19.03.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Мартищук Л.П. направила до суду позовну заяву в новій редакції, квитанцію про сплату судового збору, при цьому вказала про те, що оригінал оскаржуваної постанови буде наданий позивачем під час розгляду справи (а.с.16-20).

Згідно ухвали суду від 22.03.2024р. заявлений позов повернуто позивачу ОСОБА_1 , оскільки останній не надав копії оскаржуваної постанови в повному обсязі (а.с.21).

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Питання залишення позовної заяви без руху та повернення позову врегульовані діючим процесуальним законом - КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, відповідно до ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Отже, повернення позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Згідно фактичних обставин останнім днем виконання ухвали суду від 14.03.2024р. про залишення позовної заяви без руху визначено 19.03.2024р.

19.03.2024р. представник позивача подала до суду заяву від 18.03.2024р., до якої долучила позовну заяву в новій редакції (через зміну складу відповідачів), підтвердження сплати судового збору.

Також в цій заяві представник позивача наголосила на представленні оригіналу оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1473601 від 19.02.2024р. під час розгляду справи.

В свою чергу, дії представника позивача щодо непредставлення копії постанови відповідача в повному обсязі розцінені судом як невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки до матеріалів первинної позовної заяви долучено стороною позивача копію постанови серії ЕНА № 1473601 від 19.02.2024р.

Із змісту цієї копії можна встановити те, що о 11 год. 13 хв. 19.02.2024р. позивач, керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Міцкевича в м.Підгайці Тернопільської обл. не подав сигнал світловим покажчиком повороту у відповідному напрямку перед початком руху, чим порушив вимоги п.9.2 «а» Правил дорожнього руху, через що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (зворот а.с.3).

Отже, зміст вказаної постанови дозволяє визначити час, місце та суб`єкта вчинення правопорушення, правову підставу притягнення до відповідальності, вид стягнення тощо.

Окрім цього, будь-яких процесуальних перешкод усунення недоліків копії постанови відповідача шляхом дослідження в судовому засіданні оригіналу цієї постанови норми КАС України не передбачають.

Таким чином, за результатами виконання позивачем та його представником вимог ухвал про залишення позовної заяви без руху будь-яких перешкод, щоб створювали вагомі підстави для повернення позовної заяви, в суду не було.

Європейський суд з прав людини /ЄСПЛ/ наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі De Geouffre de la Pradelle v. France від 16.12.1992р., заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі Bellet v. France від 04.12.1995р., заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права .

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Отже, виносячи оскаржувану ухвалу від 22.03.2024р., суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин, обмежившись лише формальним висновком про непредставлення копії постанови відповідача в повному обсязі та констатацією факту невиконання позивачем вимог ухвали суду від 14.03.2024р. про залишення позовної заяви без руху.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що за таких умов в суду першої інстанції не було достатніх і належних підстав для повернення позовної заяви представника адвоката Мартищук Л.П., діючої на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду є помилковою, а відтак не відповідає вимогам закону.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що повернення позовної заяви в розглядуваному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст.64 Конституції України, не може бути обмежене (п.п.1, 2 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25.12.1997р., абз.7 п.3 мотивувальної частини Рішення № 11-рп/2012 від 25.04.2012р.).

Крім цього, у низці рішень ЄСПЛ, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначені положення законодавства, апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу в досліджуваному випадку призведе до порушення права, визначеного Конституцією України, на доступ до правосуддя.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи приписи п.4 ч.1 ст.320 КАС України, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного повернення позовної заяви, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Мартищук Людмили Петрівни, діючої на підставі доручення для надання вторинної правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Підгаєцького районного суду Тернопільської обл. від 22.03.2024р. про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 605/104/24 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 03.06.2024р.