Справа № 260/2905/24
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2024 року м. Ужгород№ 260/2905/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 01 січня 2024 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , виданої Управлінням Служби безпеки України у Чернівецькій області №21/510 від 03.11.2020 року, з урахуванням виплачених сум; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 01 січня 2024 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , виданої Управлінням Служби безпеки України у Чернівецькій області №21/510 від 03.11.2020 року, з урахуванням виплачених сум.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він отримує пенсію в разі втрати годувальника після смерті батька пенсіонера-військовослужбовця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що при призначенні такої пенсії відповідач протиправно визначив її розмір, виходячи з 30% грошового забезпечення померлого годувальника станом на 01.03.2018, в той час, як розмір пенсії його батька з 01.04.2019 розраховувався за відомостями довідки, виданої Управлінням Служби безпеки України у Чернівецькій області від 03.11.2020 №21/510 станом на 05.03.2019. Незважаючи на звернення до відповідача з проханням провести відповідний перерахунок, ГУ ПФУ в Закарпатській області продовжує протиправно виплачувати позивачу пенсію по втраті годувальника за помилковими даними. Вважає, що вказаними діями відповідач порушив його право на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

14 травня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0902-8/30389 від 09.05.2024, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що відповідно до статті 36 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія в разі втрати годувальника призначається у розмірі 30% заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. При цьому процентне співвідношення визначається відповідно до грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, з якої був звільнений годувальник, для чого враховуються довідки про розмір грошового забезпечення, наявні в матеріалах справи, що застосовувалися для визначення розміру пенсії самого годувальника. З огляду на що вважає, що призначення пенсії позивачу відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: з грошового забезпечення померлого годувальника згідно з відомостями довідки про розмір грошового забезпечення, що надійшла у 2018 році. Вважає безпідставними посилання позивача на необхідність врахування відомостей довідки Управлінням Служби безпеки України у Чернівецькій області від 03.11.2020 №21/510, оскільки рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/176/21-а не стосувалося позивача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію у разі втрати годувальника після смерті батька пенсіонера військовослужбовця органів Служби безпеки України, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Так, як вбачається з протоколу ГУ ПФУ в Закарпатській області № від 01.01.24 ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року призначено пенсію в разі втрати годувальника батька ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) у розмірі 30% грошового забезпечення останнього згідно з відомостями довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , виданої Управлінням Служби безпеки України по Чернівецькій області №21/62 від 10.04.2018, за нормами, чинними станом на 01 березня 2018 року.

13 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Чернівецькій області від 03.11.2020 №21/510 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 05 березня 2019 року.

Листом №2097-1718/Б-02/8-0700/24 від 10.04.2024 ГУ ПФУ у Закарпатській області повідомило заявника про відсутність підстав для проведення перерахунку з огляду на те, що пенсія призначена з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: з грошового забезпечення померлого годувальника згідно з довідкою, наданою у 2018 році, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 в розмірі 30% відповідних сум грошового забезпечення померлого годувальника.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку його пенсії з врахування відомостей довідки про розмір грошового забезпечення його померлого батька за нормами чинними, станом на 05 березня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон).

Ст. 1 Закону передбачено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (ст. 6 Закону).

Суд враховує те, що спірні правовідносини виникли з приводу призначення та перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Так, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років (п. «а» ч. 4 ст. 30 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, що підтверджується відомостями виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією №387934 від 12.09.2022, наявною в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 36 Закону пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ст. 43 Закону, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 45 Закону передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Тобто з наведених вище норм вбачається, що Законом визначено право на пенсію в разі втрати годувальника непрацездатним членам померлих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, що перебували на їх утриманні. Ця пенсія призначається в розмірі 30% заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. При цьому пенсія в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 розмір такої був розрахований за відомостями довідки №21/62 від 10.04.2018 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 за нормами, чинними станом на 01 березня 2018 року. Так, така довідка містить наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років 50%.

Поряд з цим, 30 листопада 2020 року Управлінням Служби безпеки України по Чернівецькій області була видана нова довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 №21/510 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року, в якій були зазначені відомості про наступні складові грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років (50%);

- надбавка за особливості проходження служби (71%);

- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%);

- доплата за співробітництво з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (20%);

- премія (10%).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.06.2021 №600/176/21-а, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (з урахуванням раніше виплачених сум) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області від 03.11.2020 року №21/510, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, доплати за співробітництво з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі, премії.

Відповідач не заперечує, що пенсія ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року фактично виплачувалася з урахуванням відомостей довідки, наданої Управлінням Служби безпеки України по Чернівецькій області від 03.11.2020 року №21/510. Разом з тим вважає, що відомості такої довідки не можуть бути підставою для обрахунку пенсії його сина ОСОБА_1 , оскільки рішення у справі №600/176-21-а його не стосуються.

Проте суд не може погодитися з такою аргументацією правомірності дій відповідача, оскільки вони суперечать нормами ст. 45 Закону, яка чітко визначає обов`язок органу Пенсійного фонду України визначити розмір пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членам його сім`ї з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Таким чином, пенсія ОСОБА_1 була призначена з іншого розміру грошового забезпечення, аніж те, з якого було обчислено пенсію годувальникові ОСОБА_2 , оскільки ГУ ПФУ в Закарпатській області не врахував додаткових видів грошового забезпечення та премії, зазначених в довідці Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 03.11.2020 року №21/510.

Незважаючи на звернення позивача із заявою з проханням здійснити відповідний перерахунок з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, з яких здійснювалося обчислення пенсії його батька, ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити такий протиправно відмовився.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, всупереч своєму процесуальному обов`язку, правомірність своїх дій належними та допустимими доказами не довів.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , виданої Управлінням Служби безпеки України по Чернівецькій області №21/510 від 03.11.2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 січня 2024 року перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , виданої Управлінням Служби безпеки України по Чернівецькій області №21/510 від 03.11.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін