Справа № 120/2681/24
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 120/2681/24
Провадження № 2-а/181/3/24
РІШЕННЯ
"03" червня 2024 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Острянин В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визнання постанови протиправною та її скасування,-
10 квітня 2024 року в порядку підсудності до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визнання постанови протиправною та її скасування.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без участі у якій одночасно вказав на обґрунтованість вимог позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву в якому посилається на незгоду з викладеними позивачем обставинами на яких ґрунтуються заявлені вимоги. Постанова про відкриття виконавчого провадження здійснена для виконання постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/2044/23 від 08 грудня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Вказану вище постанову, яка набрала законної сили 19 грудня 2023 року, останній не оскаржував. Наголошується на тому, що у позовній заяві ОСОБА_1 не вказується внаслідок якої дії чи бездіяльності Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) відбулось порушення прав, свобод та законних інтересів позивача. Заявлені вимоги не визнають повністю та з огляду на законність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №74229210 просять у задоволенні позовних вимог відмовити.
У зв`язку з неявкою сторін, згідност.ст.229, ч.3 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України № 1404-VІІІ від 02.06.16 р. «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ).
Статтею 1 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною третьою статті 299 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Позивачем стверджується про вручення йому постанови суду разом з постановою державного виконавця лише 21 лютого 2024 року, втім аналізуючи вище викладені докази, суд ставить під сумнів доводи позивача стосовно отримання постанови суду вказаною вище датою. При цьому на спростування цього ОСОБА_1 суду не надано жодного належного та допустимого доказу підтвердження викладених ним обставин.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна під час судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Погоджуючись із зазначеним, суд наголошує, що позивач будучи обізнаним щодо складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що справа за результатами розгляду останнього розглядається судом, не скористався своїм правом ознайомитись з перебігом розгляду такої справи чи її результатами.
Статтею 308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.
Обов`язковість постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 242-246, 287 КАС України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визнання постанови протиправною та її скасування відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. Ф. Літвінова