Справа № 420/9769/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9769/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник позивачки просить суд:

прийняти позовну заяву та розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 11.01.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (попереднього перерахунку) пенсії за віком, тобто за 2020, 2021, 2022 роки;

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (ст.262 КАС України), постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 28.04.2018 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач 11.01.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просив перерахувати пенсію, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 рр., а не з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2016, 2017 рр. За результатами розгляду поданого звернення, відповідач листом від 29.01.2024 у зазначеному у заяві перерахунку відмовив, зазначивши про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку. Такі дії ГУПФУ в Одеській області є протиправними, оскільки позивач продовжував працювати після призначення пенсії та згідно положень ст. 42 ЗУ №1058, відпрацював 2 роки, внаслідок чого позивач набув право на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

Від відповідача 12.04.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач перебуває на обліку у ГУПФ України в Одеській області з 28.04.2018року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 11.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління із заявою, у якій просила перерахувати пенсію, як особі, що працювала після призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати. Позивачці пенсію автоматично перераховано з 01.04.2023 при страховому стажі 46 років 4 місяці (враховано по 28.02.2023), середньомісячній заробітній платі 12566,63 грн (коефіцієнт заробітної плати 1,69704 х 7405,03 грн середня заробітна плата по Україні за 2016-2017 роки, проіндексована), визначеній за період з 01.07.2000 по 31.03.2018 за даними персоніфікованого обліку. Для обчислення пенсії з врахуванням середньомісячної заробітної плати за 2020-2022 роки немає підстав. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 зміни, що були внесені до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині визначення заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та порядку проведення перерахунку пенсій визнані неконституційними. Аналогічний підхід застосування норм права висловлений постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №522/7539/18. З огляду дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

15.04.2024 року ГУПФ України в Одеській області на виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі подало суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.07.2018 року як отримувач пенсії за віком (а.с. 55), у 2020-2022 роках продовжувала працювати (а.с.33).

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою довільного зразка від 11.01.2024 року, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020,2021,2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум у зв`язку із тим, що вона продовжувала працювати після призначення їй пенсії, а отже у неї наявне право на перерахунок пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, а не з урахуванням такого показника за 2016, 2017 роки.

На цю заяву позивач отримала лист від 29.01.2024 року, у якому зазначено, що умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з яким розмір пенсії залежить від страхового стажу, розміру заробітної плати та ряду інших чинників. Відповідно до частини 4 статті 42 Закону, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який вираховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку. На зазначених підставах пенсію позивача автоматично перераховано з 01.04.2023 року при страховому стажі 46 років 4 місяці (враховано по 28.02.2023), середньомісячній заробітній платі 12566,63грн. (коефіцієнт заробітної плати 1,69704 х 7405,03 грн середня заробітна плата по Україні за 2016-2017 роки, проіндексована), визначеній за період з 01.07.2000 року по 31.08.2018 року за даними персоніфікованого обліку. Для обчислення пенсії з врахуванням середньомісячної заробітної плати за 2020-2022 роки немає підстав (а.с.17).

Не погоджуючись із цим, позивач звернуласяся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV цей закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч.3 ст.4 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п.1.1, 1.7, 4.1, 4.3, 4.7, 4.9 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, який призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Отже у разі звернення пенсіонера з заявою про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому рішення про відмову в призначенні пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Приписами ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком №22-1 врегульований порядок звернення громадян із заявами про призначення чи перерахунок пенсії, а також порядок прийняття рішення, зокрема щодо призначення, перерахунку пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший, яке зі свого боку підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління лише на підставі заяви особи встановленої форми та доданих до неї необхідних документів, що подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Тому однією з основних умов для призначення чи перерахунку пенсії є волевиявлення особи, яке полягає у зверненні в установленому порядку до органів Пенсійного фонду України із відповідною заявою, форма та зміст якої затверджений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до приписів ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 11.01.2024 року про перерахунок розміру пенсії відповідно до ч.2 ст.42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у довільній формі, яка не відповідає зразку заяви, що встановлений додатком № 1 до Порядку №22-1.

ГУПФ України Одеській області листом від 29.01.2024 року надало відповідь позивачці на вищезазначену заяву по суті порушеного питання із роз`ясненням підстав та умов проведення перерахунку пенсії відповідно до норм Закону №1058-IV; у листі зазначено, що для обчислення пенсії позивача з врахуванням середньомісячної заробітної плати за 2020-2022 роки немає підстав.

Отже звернення позивача (заява від 11.04.2024 року) розглянуто відповідачем відповідно до норм ЗУ «Про звернення громадян», та надано відповідні роз`яснення по суті питання.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії; надання заяви невстановленого зразка позивачем не спричиняє обов`язку у суб`єкта владних повноважень прийняти за результатами її розгляду рішення.

Судом встановлено, що ГУПФ України в Одеській області рішення про відмову у перерахунку пенсії, прийняття якого передбачено приписами ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не приймалось.

На думку суду посилання відповідача у листі від 29.01.2024 року на приписи ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не можуть впливати на наявність або відсутність у позивача права на перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без прийняття суб`єктом владних повноважень, яким є відповідач, передбаченого законом рішення.

Така правова позиція щодо подібних правовідносин викладена П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 08.03.2024 року у справі №420//27487/23.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що відповідачем дотримано.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.