Справа № 743/742/24
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/742/24
Провадження № 2-а/743/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

представника позивача Хоржевського Д. Е., відповідача ОСОБА_1 , перекладача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Ріпки справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2024 р. Центральне міжрегіональне управління ДМС у місті Києві та Київській області звернулось з позовом до суду до ОСОБА_1 , громадянина Народної Республіки Бангладеш, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач, проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки має намір самостійно покинути територію України. Просив суд надати йому таку можливість. Також відповідач визнав, що у 2021 році був обізнаний з обов`язком покинути територію України на підставі рішення про примусове повернення, однак не зробив цього через те, що був коронавірус, а також через те, що на території України у нього є двоє дітей, яких він не міг залишити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

15.09.2021 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9, зворот 10). Згідно цього рішення відповідач зобов`язувався покинути територію України до 12.10.2021 р. На копії рішення наявний підпис відповідача.

01.06.2024 року працівниками відділу УСР в м. Києві ДСР НП України під час відпрацювання ринку «Троєщина» виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

01.06.2024 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

01.06.2024 р. на підставі рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , затриманого 01.06.2024 р. о 16 годині 00 хвилин, поміщено до Чернігівського ПТПІ.

Вказані обставини не заперечується учасниками справи, а тому не досліджуються судом в силу вимог ч. 1 ст. 78 КАС України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі Закон) іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України підставою для звернення з відповідним позовом є, в тому числі, відсутність в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, а також обґрунтованість підстав вважати, що особа буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення.

В межах даної справи судом достеменно встановлено, що відповідач, будучи обізнаним з імперативною вимогою повернутися до країни походження чи будь-якої іншої країни, з листопада 2021 року дій на виконання цієї вимоги не вчинив, що є самостійною підставою для прийняття рішення про примусове видворення в якості обставини, що засвідчує ухилення особи від примусового видворення.

В частині ідентифікації суд вважає прийнятними доводи позивача щодо того, що під час затримання документів відповідач не пред`явив, так само як і у 2021 році, коли у відповідності до чинного законодавства рішенню про видворення повинно було передувати рішення про повернення.

Доводи відповідача, надані в судовому засіданні, між тим, не доводять об`єктивної неможливості протягом більш ніж двох років покинути Україну, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 229, 246, 271, 289, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області задовольнити повністю.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М. В. Кравчук