Справа № 320/18683/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року № 320/18683/23

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №12676/0901 від 09.12.2022;

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №12677/0901 від 09.12.2022.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішенням, зазначаючи, що відповідачем було виявлено та зафіксовано факт порушення позивачем однієї і тієї норми законодавства за один й той самий період та застосовано до позивача тотожні санкції, першу з яких позивач сплатив в повному обсязі. Позивач вказує, що якщо на порушення, які були виявлені працівниками контролюючих органів під час проведення перевірок раніше вже були накладені штрафні санкції, то повторне накладення штрафних санкцій за те саме порушення і за той же період чинним законодавством не передбачено. Як під час першої (2021 рік) так підчас і другої (2022 рік) перевірки, за результатами яких Відповідачем були складені відповідні податкові повідомлення-рішення, Відповідач встановив факт порушення позивачем положень статті 15 вищевказаного Закону, за один і той самий період - 21 січня 2021 року (роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії) та застосував до позивача тотожні штрафні санкції, передбачені підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», що є випадком неправомірного повторного застосування з боку відповідача штрафних санкцій до позивача, що є недопустимим, в розумінні положень пункту 113.8 статті 113 Податкового кодексу України та роз?яснень Державної фіскальної служби України. При поданні скарги до Державної податкової служби України, позивач звернув увагу на існування «повторності» та раніше застосованих та сплачених позивачем штрафних санкцій за одне і теж правопорушення за один і той же період. Позивач надав всі підтверджуючі документи та докази. Однак Державна податкова служба України відмовила у задоволенні скарги позивача та зазначила у рішенні про результатами розгляду скарги, що: «як свідчать обставини справи, в акті фактичної перевірки від 07.11.2022 №11786/10-36-09-00-10/38497360 у витязі почекової передачі від 21.01.2021 зазначені деякі позиції алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відображені в акті фактичної перевірки від 14.09.2021 №15346/10/36/07/38497360». Проте, відсутня будь-яка правова норма та судова практика, які б вказували на можливість вважати виявлене контролюючим органом одне і теж правопорушення, за один і той же період, різним через наявність різної інформації щодо товарних позицій в акті перевірки від 14.09.2021 та в почековій книзі від 21.01.2021. Окрім того, відсутня вина позивача в тому, що відповідач не заначив в акті фактичної перевірки від 14.09.2021 повний перелік товарних позицій алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які відображені у витязі почекової передачі від 21.01.2021, оскільки акт перевірки складається відповідачем, а почековий витяг формується автоматично. Таким чином, підстава відмови Державної податкової служби України у задоволенні скарги позивача також є неправомірною та незаконною. Враховуючи це, Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення №12676/0901 та №12677/0901 від 09 грудня 2022 року, вважаються неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 27.06.2023 (суддя Харченко С.В.) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Вищої ради правосуддя №411/0/15-24 від 13 лютого 2024 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/18683/23 передано 26.02.2024 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 29.02.2024 прийнято справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

01.12.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що з акту перевірки від 07.11.2022 року №11786/10-36-09-00-10/38497360 вбачається, що до перевірки було надано реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій № і відповідно до даних даного реєстратора розрахункових операцій № (книга обліку розрахункових операцій №) були встановлені порушення пов?язані з продажем алкогольних та тютюнових виробів без ліцензії. Відповідач звертає увагу суду, що позивачем не заперечується факт реалізації алкогольних та тютюнових напоїв без ліцензії на роздрібну торгівлю даними товарами. Факт реалізації встановлений на підставі по чекової передачі РРО фіскальний номер - . У попередній перевірці особу було притягнуто у зв?язку з реалізацією алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліценцій на підставі по чекової передачі РРО фіскальний номер - (тобто згідно РРО, який був наданий до перевірки). Тобто, посилання позивача, що порушення встановлені за одне й те саме порушення в одному й тому періоді не відповідають дійсності, оскільки порушення встановлені відповідно до різних реєстраторів розрахункових операцій та щодо інших господарських операцій пов?язаних з реалізацією алкогольних та тютюнових виробів без наявності ліцензії та даний вид діяльності. Таким чином, як свідчать обставини справи, в акті фактичної перевірки від 07.11.2022 №11786/10-36-09-00-10/38497360 у витязі з почекової передачі від 21.01.2021 зазначені позиції алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відображені в акті фактичної перевірки від 14.09.2021 №15346/10/36/07/38497360 та порушення встановлене на підставі різних РРО.

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якій, крім зазначеного в позовній заяві, вказано, що під час подання до органів податкової служби заяви про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами суб?єкт господарювання вказує дані реєстратора розрахункових операцій, у зв?язку з чим, дані про всі РРО, які використовується суб?єктами господарювання у місці торгівлі є відомими органам податкової служби. Отже, відповідач знав, які саме реєстратори розрахункових операцій використовує позивач. Окрім цього фактична податкова перевірка є такою, що проводиться за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, тому відповідач під час перебування у приміщенні магазину позивача, де він проводить роздрібну реалізацію продуктів для споживачів, додатково міг бачити всі РРО, які використовує позивач, та витребувати всі документи на них, однак цього не зробив. Але, через майже два роки, після першої перевірки прийшовши проводити іншу фактичну податкову перевірку, побачивши, що позивач, за перевіряючий період не вчинив інших податкових правопорушень у сфері ліцензування продажу тютюну і алкоголю знову застосував відповідальність, щодо факту продажу підакцизних товарів без ліцензії 21.01.2021 року, обґрунтовуючи це обставинами, які не мають будь-якого значення. Адже, відповідальність, за продаж товарів без ліцензії передбачається за сам факт такого продажу, у певну дату, час та місце, а який РРО використовувався для такого продажу значення не має.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів» () зареєстровано 29.11.2012, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області, Києво-Святошинська державна податкова інспекція.

Основним видом діяльності за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

04.11.2022 працівниками Головного управління ДПС у Київській області було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів».

За наслідками перевірки складено акт про результати фактичної перевірки №11786/10-36-09-00-10/38497360 від 07.11.2022, яким встановлено порушення п. 21 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», а саме факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів 21.01.2021 без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

На підставі акту перевірки №11786/10-36-09-00-10/38497360 від 07.11.2022 відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення від 09.12.2022:

- №12676/0901 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 17000 грн;

- №12677/0901 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 17000 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом звернення зі скаргою до Державної податкової служби України, рішенням якої від 27.02.2023 №4835/6/99-00-06-03-02-06 залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 09.12.2022 №12676/0901 та №12677/0901, а скаргу без задоволення.

Правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 09.12.2022 №12676/0901 та №12677/0901 є предметом розгляду цієї адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Позивачем не оскаржуються підстави та процедура проведення фактичної перевірки, оформленої актом №11786/10-36-09-00-10/38497360 від 07.11.2022.

Позивачем не спростовується факт наявності встановленого актом перевірки порушення, проте вказується на неправомірності застосування штрафних санкцій через повторність встановленого порушення.

Як встановлено судом, 14.09.2021 працівниками Головного управління ДПС у Київській області було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів».

За наслідками перевірки складено акт про результати фактичної перевірки №15346/10/36/07/38497360 від 15.09.2021, яким встановлено порушення п. 11 ст. 3, ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

На підставі акту перевірки №15346/10/36/07/38497360 від 15.09.2021 відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення від 13.10.2021 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 34000 грн.

Позивачем в добровільному порядку було сплачено суму штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 13.10.2021 №.

Оскаржуючи податкові повідомлення-рішення від 09.12.2022 №12676/0901 та №12677/0901, що становлять предмет спору у цій справі, позивач зазначає, що позивача вже було притягнуто до відповідальності згідно з актом фактичної перевірки №15346/10/36/07/38497360 від 15.09.2021 за реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії. Позивач вказує, що має місце повторне притягнення до відповідальності за одне й те саме порушення.

Надаючи правову оцінку відповідним доводам, суд зазначає, що згідно до акту (довідки) фактичної перевірки акта перевірки від 15.09.2021 №15346/36/07/38497360 і відповідно до даних реєстратора розрахункових операцій № (книга обліку розрахункових операцій ) були встановлені порушення пов?язані з продажем алкогольних та тютюнових виробів без ліцензії.

Так в п. 2.2.16 зазначено, що перевіркою встановлено факт не використання режиму попереднього програмування найменування цін, товарів та обліку їх кількості, а саме 21.09.2021 року та через РРО фіскальний номер - реалізовано (почекова передача) пиво «Солодове» Львівське, 0,5 літри, 2 пляшки на загальну суму 50 грн без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, також перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме 21.09.2021 року через РРО фіскальний номер № (реалізовано (по чекова передача) сигарети «Ratmans» deni silner за ціною 52,00 грн, стіки «HEEТS» dimensions за ціною 60, 00 грн.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення про форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), зокрема, фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто, у розрахункових документах, які створюється реєстратором розрахункових операцій (далі - РРО)/програмних РРО (далі - ПРРО) при проведенні розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів, має відображатися такий обов?язковий реквізит як «код УКТ ЗЕД». Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у РРО, ПРРО та модемів для передачі даних та Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків РРО, ПРО дротовими або бездротовими каналами зв?язку до органів ДПС України затверджено наказом Міністерства фінансів України від 17.10.2020 за №1744/22056.

З Акту перевірки від 07.11.2022 №11786/10-36-09-00-10/38497360 встановлено, що до перевірки було надано реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій № і відповідно до даних даного реєстратора розрахункових операцій № (книга обліку розрахункових операцій №) були встановлені порушення пов?язані з продажем алкогольних та тютюнових виробів без ліцензії.

Позивачем не заперечується факт реалізації алкогольних та тютюнових напоїв без ліцензії на роздрібну торгівлю даними товарами. Факт реалізації встановлений на підставі по чекової передачі РРО фіскальний номер - .

У попередній перевірці позивача було притягнуто у зв?язку з реалізацією алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліценцій на підставі почекової передачі РРО фіскальний номер - (тобто згідно РРО, який був наданий до перевірки).

Тобто, посилання позивача, що порушення встановлені за одне й те саме порушення в одному й тому періоді не відповідають дійсності, оскільки порушення встановлені відповідно до різних реєстраторів розрахункових операцій та щодо інших господарських операцій, пов?язаних з реалізацією алкогольних та тютюнових виробів без наявності ліцензії та даний вид діяльності.

Як свідчать обставини справи, в акті фактичної перевірки від 07.11.2022 №11786/10-36-09-00-10/38497360 у витязі з почекової передачі від 21.01.2021 зазначені позиції алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відображені в акті фактичної перевірки від 14.09.2021 №15346/10/36/07/38497360 та порушення встановлене на підставі різних РРО.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Стаття 15 Закону №481 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб?єктами господарювання (у тому числі іноземними суб?єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 17 Закону №481 передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб?єктів господарювання (у тому числі іноземних суб?єктів господарювання, як діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів: у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, контролюючий орган притягнув позивача до відповідальності за інше порушення, ніж встановлене в акті перевірки від 15.09.2021 року №15346/36/07/38497360, тобто в акті перевірки від 07.11.2022 року №11786/10-36-09-00-10/38497360 міститься інше порушення, ніж в акті фактичної перевірки від 15.09.2021 №15346/36/07/38497360.

Той факт, що податковий орган мав перевірити факт реалізації товарів без відповідної ліцензії за РРО з фіскальним номером на момент проведення попередньої перевірки не спростовує порушення позивачем законодавства та факту реалізації товарів без наявності ліцензії на підставі РРО фіскальний номер .

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Оскільки позивачем під час проведення попередньої перевірки не було надано перевіряючим реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій №, свідчить про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій під час проведення перевірки, оформленої актом від 07.11.2022 №11786/10-36-09-00-10/38497360.

Відтак, судом не встановлено повторності накладення штрафних санкцій за одне й те ж саме порушення, оскільки позивачем були допущені порушення реалізації товарів без наявності ліцензії за різними РРО, отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 09.12.2022 №12676/0901 та №12677/0901 є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин делікатесів» (вул. Садова, буд. 1а, с/т «Новіта», сільрада Віто-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, 08170, ) до Головного управління ДПС у Київській області (вул. Святослава Хороброго, 5А, м. Київ, 03151, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.