Справа № 320/36768/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року № 320/36768/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 № Ф-5781-17 від 26.08.2018 на суму 6960,48 грн;

- визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та № Ф-5781- 17 від 02.12.2021 на суму 7104,70 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо неприведення у відповідність облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 з єдиного внеску на зальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 у розмірах, визначених податковими вимогами №Ф-1053 від 21.11.2013 на суму 7300,89 грн, №Ф-5781-17 від 26.08.2018 на суму 6960,48 грн. та №Ф-5781-17 від 02.12.2021 на суму 7104,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно нараховано суми єдиного внеску та складено податкову вимогу, оскільки позивач є пенсіонером, а відтак є звільненим від сплати за себе єдиного внеску.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що для звільнення від сплати єдиного внеску, разом з фактом отримання пенсії, необхідна наявність в особи статусу пенсіонера за віком.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області; з 2009 року отримує пенсію за віком, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014, позов задоволено. Визнано протиправною та скасувати вимогу Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-1053.

Відповідачем сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5781-17 від 26.08.2018 на суму 6960,48 грн, № Ф-5781-17 від 02.12.2021 на суму 7104,70 грн.

Позивач звернувся до Білоцерківської ДПІ Головного управління ДПС у Київській області із заявою, в якій просив виключити з інтегрованої картки платника податків суми заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом від 09.02.2023 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для виключення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Вважаючи податкову вимогу протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно частини 4 статті 4 Закону 2464-VI (у редакції, що діяла до 01.01.2018) особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску виключно, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З 01.01.2018 Законом України "Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до статті 4 Закону №2464-VI, якою передбачено наступне положення частини 4 статті 4 Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, від сплати єдиного внеску за себе звільняються фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах, за умови отримання такими особами пенсії за віком або наявності у таких осіб інвалідності, або досягнення ними віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 2009 року є пенсіонером та отримує пенсію за віком довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 14.04.2009.

20.03.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №805/2195/17-а висловив позицію про те, що відповідно до ч. 4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Верховний Суд також наголосив, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе за наявності двох умов: по-перше, необхідно мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи статус позивача, останній може бути платником єдиного внеску виключно за умови його добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Доказів укладання з позивачем договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи те, що позивач є пенсіонером за віком та звільнений від сплати єдиного внеску в силу вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464, а договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав, у нього відсутній обов`язок щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2009 року.

З огляду на вказану обставину, оскаржувані вимоги Головного управління ДПС у Київській області про сплату позивачем боргу (недоїмки) є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести інформацію до інтегрованої картки платника суд зазначає таке.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (далі - Порядок № 422).

Згідно н. 2 вказаного порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Пунктом 3 Порядку № 422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 Порядку № 422).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закрити ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКГІ зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності, в контексті приписів п. 2 розділу 2 Порядку № 422 не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу III цього Порядку

Системний аналіз вищевикладеного дає суду підстави дійти висновку, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

За таких обставин у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 25.03.2020 у справі № 826/9288/18.

Суд встановив, що Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014, позов задоволено. Визнано протиправною та скасувати вимогу Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-1053.

Отже, оскільки у позивача немає законного обов`язку сплачувати недоїмку з єдиного внеску, відображення інформації про існування такого обов`язку є протиправним, а тому позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 № Ф-5781-17 від 26.08.2018 на суму 6960,48 грн.

3. Визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та № Ф-5781- 17 від 02.12.2021 на суму 7104,70 грн.

4. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо неприведення у відповідність облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 з єдиного внеску на зальнообов`язкове державне соціальне страхування.

5. Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 у розмірах, визначених податковими вимогами №Ф-1053 від 21.11.2013 на суму 7300,89 грн, №Ф-5781-17 від 26.08.2018 на суму 6960,48 грн. та №Ф-5781-17 від 02.12.2021 на суму 7104,70 грн.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 5а) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.