Справа № 344/6446/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6446/24
Провадження № 2-а/344/100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Боднарчука А.М.

представника відповідача Грінченко Д.М., Шумило С.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарчук Андрій Михайлович, до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про поновлення строку оскарження постанови, скасування постанови серії ЕНА№1682355 від 17.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, стягнення судового збору та витрат на правову допомогу -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 17 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 1 роти 1бат. Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області сержантом поліції Русінов Р.А. була винесена постанова серії ЕНА №1682355 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав зазначених у позові.

Від відповідача 17.04.2024 надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, долучено відеодиск, на якому вказане порушення ПДР позивачем.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП.

Судом установлено, що 17 березня 2024 року відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 1 роти 1бат. Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області сержантом поліції Русінов Р.А. була винесена постанова серії ЕНА №1682355 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 17.03.2024р. керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об 16год.25хв. в м.Івано-Фракнівську по вул.Г.Мазепи, перетнув дорожню розмітку 1.1, що поділяє напрямок руху, чим порушив підпункт 8.5.1 ПДР України. порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки та за ч.1 ст.122 КУпАП накладено штраф в розмірі 340 грн.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за неревищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п.8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

За п.8.1 Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

За п.1.20 ПДР дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

За п.34.1 вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки).

Лінії 1.1 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача посилалась на те, що дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год. А отже, оскільки перед ним рухався ТЗ з меншою швидкістю, він вправі був таке вчинити.

За п.1.3 ПДР учасник дорожнього руху зобов`язаний знати та неухильно виконувати вимоги ПДР.

Також, за п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний в т.ч. бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, на переконання суду, поліцейський, під час розгляду даної справи повністю дотримався зазначених норм, винесення постанови вчинено з дотримання розгляду справи про адмінправопорушення.

Як встановлено судом та вбачається з відеозапису, наданого суду представником відповідача, встановлено наявність відеозапису із камери відеореєстратора автомобіля патрульних поліцейських. З нього вбачається, що позивач рухався за легковим авто (колона автомобілів сформована по руху автомобілів по насиченому рухом таких ТЗ місті обласному центрі) та вчинив обгін, перетнувши лінію 1.1 для обгону попереднього транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше чи не менше ніж 30 км/год.

Водночас, судом не встановлено те, що такий обгін, який дозволяється саме поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год., здійснювався щодо поодинокого автомобіля, а не в колоні всіх транспортних засобів на насиченій рухом таких головній вулиці. При цьому, позивач перебував у автомобілі надання послуг «уклон» та при наявності власного відео реєстратора (на відео вбачається наявність такого у автомобілі позивача) міг обставину того, що передній автомобіль рухався з швидкістю менше 30 км. за годину, довести, що не було надано суду. Припущення позивача не можуть братися судом до уваги.

Окрім того, позивач вів себе не коректно під час зупинення інспектором свого автомобіля, посвідчення водія певний час не надавав, стверджував, що такий обгін дозволяється коли попереднє авто рухається зі швидкістю 50-60 км/год, зазначав про оскарження правопорушення в суді, замість доводів відсутності з його боку порушень ПДР. Водночас, здійснюючи такий маневр за п.1.5 ПДР його дії, як вірно доводив представник відповідача, могли створити небезпеку для руху пішоходів, при розташуванні такого пішохідного переходу перед переднім автомобілем, якого обганяв позивач.

Дійсно, швидкість попереднього автомобіля, який обігнав позивач, також не вимірялася інспектором відповідача, що під час патрулювання та рухаючись в цій же колоні автомобілів по вулиці за автомобілем, що знаходився позаду автомобіля позивача, однак на відео чітко встановлено судом, що такий обгін через суцільну лінію здійснено позивачем не поодинокого автомобіля, а з колони автомобілів, що рухаються один за одним, а таке винятково дозволяється водію при дотриманні водієм одночасно пунктів 1.3, 1.20, 2.3, 8.1, 8.5.1, 34.1 ПДР.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксовано в оскаржуваній постанові та наданих доказах стороною відповідача, безумовно свідчать про порушення позивачем зазначеної статті КУпАП.

Водночас, строк пропущений позивачем слід поновити, оскільки ухвалою суду від 03.04.2024р. позов був повернутий у зв`язку з відсутністю підпису адвоката на позові.

Відтак, суд вважає, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а дії відповідача є правомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити строк оскарження постанови до суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарчук Андрій Михайлович, до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА№1682355 від 17.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, стягнення судового збору та витрат на правову допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА