Справа № 308/9401/24
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9401/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дергачової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Передерій Є.В.,

представника позивача Костів Л.А.,

відповідача громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

представника відповідача Бондарєва О.Г.,

перекладача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася в суд з позовною заявою до відповідача громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач - громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 20 год. 35 хв. 30 травня 2024 року був виявлений та затриманий в контрольованому прикордонному районі при спробі незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза пунктами пропуску через державний кордон України персоналом від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на напрямку 290 прикордонного знаку на відстані 50 метрів до інженерних споруд та загороджень та 850 метрів до державного кордону України.

Своїми діями громадянин Італьської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 грубо та свідомо порушив вимоги законодавства України, а саме ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 263 КУпАП відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Факт спроби незаконного перетинання державного кордону громадянина Італійської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) з Україну в Словацьку Республіку протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами складу прикордонного наряду, відсутністю у відомчих базах даних інформації про в`їзд в Україну в установленому законом порядку та іншими матеріалами, зібраними в ході з`ясування обставин вчиненого правопорушення. А також відповідно до інформаційних ресурсів Єдиного державного демографічного реєстру, інформація стосовно даної особи - відсутня.

Отже, відповідач є нелегальним мігрантом, оскільки втратив законні підстави для перебування на території України та ухилявся від виїзду.

Враховуючи, що 01.06.2024 року відносно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про примусове видворення із України, відповідач 30.05.2024 року був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону із України до Словацької Республіки, відсутність у нього документів, що дають право на виїзд з України, а також підстав для законного перебування в Україні, тому наявні всі підстави для його затримання з метою та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову.

Відповідач громадянин Італійської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), у судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що займається в Україні волонтерською діяльністю, заїхав на законних підставах, паспорт залишив у свого керівника, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №142857 від 31.05.2024 року, 30 травня 2024 року о 20 год. 35 хв. був виявлений та затриманий громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 50 метрів до інженерних споруд та загороджень та 850 метрів до державного кордону України на напрямку 290 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці», який вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза пунктом пропуску.

Своїми діями громадянин Італійської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за що, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень був притягнутий до адміністративної відповідальності за постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2024 року у справі № 308/9417/24.

Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 30.05.2024 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.05.2024 року, повідомлення в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 щодо затримання громадянина Італійської Республіки.

Згідно рішення про примусове видворення з України громадянина Італійської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 від 01.06.2024 року вирішено примусово видворити за межі території України громадянина Італійської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні. Окрім того, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Судом також встановлено, що інформація з країни громадянської належності іноземця та документи, необхідні для ідентифікації особи, на час розгляду справи в суді - відсутні.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідач із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади не звертався.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відсутні відомості щодо в`їзду відповідача на територію України на законних підставах, відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, був затриманий при спробі незаконного перетину державного кордону України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Затримати громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк у два місяці, тобто до 03.08.2024 року, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова