Справа № 120/12998/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 червня 2024 р. Справа № 120/12998/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши ув порядку питсьмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 30000 грн за період з 01.01.2023 року по 20.04.2023 року та у розмірі 100000 грн за період з 04.08.2022 року по 01.12.2022 року.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зокрема, зауважує, що після 01.02.2023 року відсутні законодавчі підстави для виплати винагороди. Окрім того наголошує, що позивач не приймав участі у бойових діях.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2022 року № 435, позивач вважається таким, що з 04.08.2022 року зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків та вважається таким, що прибув до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, з метою виконання службових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні "Донецьк".

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2022 року № 673, позивач вважається таким, що з 01.12.2022 року вибув зі складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, з метою виконання службових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні "Донецьк".

Військовою частиною позивачеві видано довідку № 3373 від 25.04.2023 року, відповідно до якої позивач у період з 04.08.2022 року по 01.12.2022 року брав безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2023 року № 110, позивач з 21.04.2023 року звільнений з військової служби у запас та виключений зі списків особового складу військової частини та знятий з усіх видів забезпечення.

Не погоджуючись із нарахованою грошовою допомогою на виконання вимог постанови КМУ № 168 та вважаючи існуванням підставою для збільшення додаткової винагороди, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває, зокрема на момент розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в України" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

Пунктом 1 Постанови № 168, зокрема встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 (надалі, також - Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Вказане визначення також відображено у телеграмі Міністра оборони від 25.03.2022 № 248/1298.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішення Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29.

При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець складена за формою, наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 року № 248/1298.

Матеріали справи містять довідку, видану командиром в/ч НОМЕР_1 № 3373 від 25.04.2023 року, відповідно до якої позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Водночас вищезазначена довідка не містить інформації саме про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у вказаний період, в той час як Постановою КМУ №168 передбачено саме таке формулювання.

Окрім того, поза увагою не може залишитися той факт, що довідка складена не за формою наведеною в додатку № 1 Телеграми від 25.03.2022 № 248/1298, а тому не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень для військовослужбовця відрядженого для безпосередньої участі у бойових діях або заходах.

До того ж, у надій позивачем довідці чітко наголошено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Натомість, підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень військовослужбовцям, які були відряджені для безпосередньої участі у бойових діях або заходах за умовами постанови КМУ № 168 та Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29 є наказ керівника органу військового управління про виплату додаткової винагороди виданого на підставі документів, чіткий перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року № 912/з/29.

Представником позивача у відзиві наголошено, що відповідач позбавлений можливості надати відповідний перелік документів, з огляду на те, що позивач не приймав участі у бойових діях.

Суд наголошує, що відповідно до постанови № 168, саме відповідні командири військових частин визначають, які військовослужбовці беруть безпосередню участь у бойових діях, а які ні, та виносять відповідні накази з цього приводу. У цьому випадку, таких наказів прийнято не було.

Сам по собі факт відрядження військовослужбовця у певні райони, не є підставою для нарахування додаткової грошової винагороди. Відповідно до п.1 постанови № 168 від 28.02.2022, такою підставою є саме накази командирів (начальників).

Як слідує із матеріалів справи, командиром військової частини наказ про виплату позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або заходах не видавався. Враховуючи те, що керівником органу військового управління наказ про виплату позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн не видавався та позивачем такі дії не оскаржуються, суд дійшов до висновку про відсутність підстав нарахування грошової винагороди у вказаному розмірі за період з 04.08.2022 року по 20.04.2023 року.

Щодо позовних вимог позивача у частині виплати грошової винагороди у розмірі 30000 грн за період з 01.01.2023 року по 20.04.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2023 року про грошове забезпечення позивача, останні отримував грошову винагороду, передбачену постановою № 168 з серпня 2022 року по січень 2023 року.

Разом з тим, вказану виплату було припинено саме з лютого 2023 року, у зв`язку із тим, що "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 було доповнено розділом "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану", згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується, зокрема в таких розмірах: 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління).

Суд зауважує, що редакції Постанови № 168 (від 28.02.2022 року) розмір додаткової винагороди для військовослужбовців Збройних Сил України (крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів) був визначений у фіксованому розмірі - 30 000 гривень щомісячно.

На момент виникнення спірних правовідносин до Постанови № 168 внесені зміни зокрема:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- доповнено постанову пунктом 2-1, яким установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Отже, приписами Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уповноважено керівників державних органів визначати не тільки порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також її розмір (в розмірі до 30000 грн).

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Так, системний аналіз положень Постанови № 168 та Розділу XXXIV Порядку № 260 дає підстави вважати, що вони не суперечать одна одним, оскільки цією постановою делеговано Міноборони визначити не тільки порядок і умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, а також її розмір. Зазначеним Порядком № 260 деталізовані загальні підходи щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, запровадженої Постановою № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в розмірі до 30000 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 8 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини, за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Згідно з п. 8, 9 Розділу XXXIV Порядку № 260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Враховуючи те, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2022 року № 673, позивач вважається таким, що з 01.12.2022 року вибув зі складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, з метою виконання службових завдань в оперативно-тактичному угрупуванні "Донецьк", відсутні правові підстави для нарахування йому грошової винагороди.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович