Справа № 285/982/24
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/982/24

провадження у справі № 2-а/0285/45/24

30 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………...................Літвин О. О.,

секретаря……………………...................Калетинця Б. Р.,

з участю:

представника позивача (адвоката)..........Оразової А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог,

поліцейський сектору реагування патрульної поліції

Звягельського районного відділу поліції

Головного управління Національної поліції в Житомирській області

Шевченко Олексій,

про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №950417 від 10.02.2024 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що підставою притягнення його до адміністративної відповідальності стало порушення вимог п.15.1 Правил дорожнього руху, зокрема зупинка на відстані менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території в м. Звягель, що мала місце 10.02.2024. Однак, переконаний, що в його діях немає події і складу адміністративного правопорушення, оскільки зупинку здійснив на узбіччі дороги на хвилину, щоб висадити пасажира. Проте поліцейський відразу виніс постанову, при цьому ним не застосовувались будь-які вимірювальні прилади та не дотримано порядку фіксації правопорушення. Вважає, що зупинившись менше, ніж на хвилину, не створив жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Винесену поліцейським постанову вважає незаконною та безпідставною.

При відкритті провадження ухвалою суду від 26.02.2023 було залучено ІІІ особу поліцейського, який виносив оскаржувану постанову.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити.

Від Головного Управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Причини неявки ІІІ особи, поліцейського, невідомі, будь-яких пояснень чи клопотань, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, матеріали справи не містять.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху (далі за текстом ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 10.02.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_2 10.02.2024 о 19:43 год в м Звягель по вул. Шевченка здійснив зупинку транспортного засобу Опель, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відстані менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.1 ПДР. Останній встановлює, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, у разі їх відсутності біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог ПДР (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Зупинка і стоянка транспортних засобів є невід`ємною складовою організації дорожнього руху, тому з метою зведення до мінімуму перешкод для руху інших учасників дорожнього руху їх дозволяється здійснювати у спеціально відведених місцях.

Зупинка забороняється, окрім іншого, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (п.15.9.и ПДР).

За порушення правил зупинки та стоянки встановлено відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, та передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 (далі Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки сервісу перевірки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому слід зазначити, що відповідно до положень закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, поліцією надано диск з відеозаписом події адміністративного правопорушення, аналізуючи який, на думку суду, безсумнівно є всі підстави вважати, що твердження ОСОБА_1 про те, що своїми діями він не порушував правила дорожнього руху, суперечать дійсним обставинам справи. На відео видно, що ОСОБА_1 здійснив зупинку свого транспортного засобу безпосередньо біля виїзду з прилеглої території, не заперечував проти факту вчинення правопорушення, однак свої дії пояснював необхідністю висадки пасажирів свого автомобіля. Вказаний відеозапис дозволяє повно та об`єктивно встановити фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , та він є належним доказом, здійсненим на підставі ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог закону при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для його виключення з числа доказів у розумінні ст.251 КУпАП.

Оскаржувана постанова та відео містять інформацію про те, що автомобіль позивача здійснив зупинку на відстані менше 10 метрів від виїзду з прилеглої території. Відтак, посилання ОСОБА_1 на те, що його дії не містять складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу і не спростовують факту вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Принагідно зазначити, що позивач під час оформлення адміністративних матеріалів вів себе із поліцейськими зухвало та зверхньо, факту зупинки з порушенням правил не заперечував і, незважаючи на те, що говорив, що буде усувати порушення, цього так і не зробив.

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, і порушень цих принципів встановлено не було. Так, вона містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Встановлено, що відповідачем були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст.71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Проте ні позивачем, ні його представником не спростовано факту вчинення ним адміністративного правопорушення 10.02.2024. На думку суду, позиція щодо невизнання вини обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення та бажанням його уникнути.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відтак, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 04.06.2024.

Головуюча суддя О. О. Літвин