Справа № 400/10119/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/10119/23

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

14.11.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12.07.2023 року №15 «Про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду».

В обґрунтування позову зазначено, що у квітні 2023 року територіальним органом пенсійного фонду проведено документальну позапланову перевірку Відділення з питань дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування. За результатом перевірки Управлінням встановлено факт порушення Відділенням вимог частини 1 статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за витратами, зумовленими похованням», що виразилось у виплаті за перевіряємий період допомоги по тимчасовій непрацездатності за відсутності необхідних документів (листків непрацездатності), які є підставою для її призначення.

Оспорюючи правомірність та обґрунтованість висновків Управління, позивач зазначає, що відповідачем під час перевірки безпідставно не враховано, що відповідно до положень наказу Міністерства юстиції України №578/5 строк зберігання документів (копії звітів, витяги з протоколів, висновки, заяви, довідки, списки працівників), у тому числі про оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування, становить 3 роки. За відсутності законодавчо встановленого обов`язку Відділення зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності, у тому числі й самі листки непрацездатності, понад встановлений строк, виключаються обставини для відповідальності, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12.07.2023 №15 "Про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду".

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції погодився із обґрунтованістю доводів позивача щодо безпідставності висновків Управління про не підтвердження правомірності витрачання коштів Фонду, адже строк зберігання документів про оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування становить три роки. Суд зауважив на тому, що за відсутності законодавчо встановленого обов`язку зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності з Фонду соціального страхування понад трирічний строк підприємство не може нести за це відповідальність.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що правомірність та цільове використання страхових коштів Фонду має підтверджуватись страхувальником, у тому числі відповідними листками непрацездатності. Не виконання страхувальником вказаного обов`язку призводить до невизнання підтвердженими даних щодо сум витрат Фонду та до відповідних наслідків, у тому числі у виді прийняття Управлінням рішення про повернення безпідставно виплачених застрахованим особам коштів.

Отже, враховуючи, що позивач під час перевірки не надав документи, на підставі яких здійснено призначення та виплату грошової допомоги по тимчасовій непрацездатності, є правомірними та обґрунтованими висновки Управління про порушення позивачем порядку використання страхових коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, у період з 17.04.2023 року по 28.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області проведено позапланову перевірку Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з питань дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України, за результатом якої складено акт від 28.04.2023 року №8.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення частини 1 статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року №2240-III, частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, внаслідок чого встановлено факти порушень нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за відсутності листка непрацездатності, зокрема у період з 2014-2016 років на суму грошової допомоги 42282,6 грн.

На підставі висновків перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 12.07.2023 року №64-02/10, яким позивачу визначено повернути неправомірно витрачені кошти у сумі 42282,6 грн. та застосовано фінансові санкції в розмірі 50% від суми порушення порядку використання страхових коштів 21141,3 грн.

Не погоджуючись із висновками перевірки, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість рішення Управління, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року №2240-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності а витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Також, частиною 1 статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року №2240-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

За визначенням, наведеним у пункті 12 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, страхові кошти - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV передбачено, що роботодавець зобов`язаний, у тому числі здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом; вести облік страхових коштів і своєчасно надавати страховику встановлену звітність щодо цих коштів; під час перевірки правильності використання страхових коштів та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам уповноваженого органу управління необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки.

Частинами 5, 6 статті 8 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV передбачено, що роботодавець несе відповідальність, у тому числі за порушення порядку використання страхових коштів, несвоєчасне або неповне їх повернення.

У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавець відшкодовує уповноваженому органу управління в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачує штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до частини 1 статті 22, частини 1 статт 23 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).

Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності.

Підстави, умови та процедуру проведення перевірок правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду, що використовуються для надання, у тому числі допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) та допомоги по вагітності та пологах, визначає Порядок перевірки правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду соціального страхування України та застосування фінансових санкцій за порушення встановленого порядку їх використання, затверджений постановою Фонду соціального страхування України від 02.10.2020 року №23.

Згідно із пунктом 2.1 Порядку №23 перевірки проводяться з метою:

здійснення контролю за використанням страхових коштів Фонду, обґрунтованістю виплати матеріального забезпечення, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання;

виявлення та підтвердження неправомірно витрачених сум страхових коштів та/або вартості наданих соціальних послуг, нецільового використання коштів, невикористаних коштів Фонду, забезпечення своєчасного та повного повернення таких коштів до бюджету Фонду.

Пунктом 4.1 Порядку №23 передбачено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів страхувальники відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг, які надавались страхувальникам до 01 січня 2015 року, і сплачують штраф відповідно до абзацу першого частини шостої статті 15 Закону №1105.

Підставою для прийняття рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій є акт перевірки, яким задокументовані випадки порушення страхувальником порядку використання страхових коштів Фонду.

Слід враховувати, що порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Міністерством фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Згідно із пунктом 6.6 Положення №88 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

12.04.2015 року наказом Міністерства юстиції України за №578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів.

У пункті 1.4 передбачено, що цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання або для знищення.

Згідно із пунктом 320 Переліку (в редакції в період спірних правовідносин) строк зберігання документів (копії звітів, витяги з протоколів, висновки, заяви, довідки, списки працівників) про виплату допомоги, пенсій, оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування, становить 3 роки. Такий же строк зберігання встановлено пунктом 716 Переліку і для листків непрацездатності, корінців листків непрацездатності.

Отже, за відсутності законодавчо встановленого обов`язку зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності з Фонду соціального страхування понад трирічний строк роботодавець не може нести за це відповідальність.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №440/57/19.

Під час перевірки позивачем представлено облікові відомості стосовно своїх працівників, у тому числі матеріали, що стосуються перебування (призначення) відповідних працівників на посадах, однак позивач не мав можливості підтвердити документально підстави для виплати грошової допомоги протягом 2014-2016 років відповідними листками непрацездатності, з огляду на закінчення на момент проведення перевірки у 2023 році терміну їх зберігання.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, що доводять факт наявності у діях позивача ознак правопорушення.

За таких обставин, рішення відповідача не може відповідати критерію обґрунтованості та правомірності і підлягає скасуванню в судовому порядку.

Оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв