Справа № 140/2249/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2249/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2022, за результатами якої складено акт від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

- пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 «г» статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на суму 107005,00 грн, в т. ч. за грудень 2018 року на суму ПДВ 81755,00 грн, за грудень 2019 року на суму ПДВ 23132,00 грн, за грудень 2020 року на суму ПДВ 2118,00 грн;

- пункту 120-1.1, пункту 120-1.1 статті 120-1, пункту 201.1, пункту 201.7 статті 201 ПК України, а саме: не реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), по яких реалізовано ТМЦ на суму ПДВ 107005,00 грн;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 97721,67 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 73579,83 грн, за 2019 рік на суму 20818,63 грн, за 2020 рік на суму 3323,21 грн;

- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у зв`язку з чим занижено військовий збір на суму 8143,47 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 6131,65 грн, за 2019 рік на суму 1734,89 грн, за 2020 рік на суму 276,93 грн;

- пункту 1 частини другої статті 6, пункту 2 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 8, частин другої-третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), підпункту 3 пункту 5 розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Мінфіну України № 449 від 20.04.2015 (далі Інструкція № 449), внаслідок чого занижено суму єдиного соціального внеску на загальну суму 118422,17 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 89930,95 грн, за 2019 рік на суму 25444,99 грн, за 2020 рік на суму 3046,23 грн;

- абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР), постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 27.12.2010 № 1251 (далі Постанова № 1251), пункту 226.9 статті 226 ПК України;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 176.1 «а» статті 176, пункту 177.10 статті 177 ПК України, пункту 6 статті 128 Господарського кодексу України (далі ГК України) неналежний облік доходів і витрат;

- пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийняло такі рішення:

- ППР від 06.02.2024 № , яким застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн внаслідок не реєстрації податкових накладних;

- ППР від 06.02.2024 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 117705,50 грн, в т. ч. 107005,00 грн за податковими зобов`язаннями, 10700,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- ППР від 06.02.2024 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 8930,14 грн, в т. ч. 8143,47 грн за податковими зобов`язаннями, 786,67 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- ППР від 06.02.2024 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 107161,51 грн, в т. ч. 97721,67 грн. за податковим зобов`язаннями, 9439,84 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.02.2024 № , згідно з яким за наслідками проведеної перевірки донараховано 118422,17 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та донараховано штрафні санкції в розмірі 55346,57 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф-, якою відповідач вимагає сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 118422,17 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій від 05.02.2024 № 000862-09, яким до застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн внаслідок реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка;

- ППР від 05.02.2024 №, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі 5100,00 грн.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та винесеними на підставі акту перевірки рішеннями, з огляду на таке.

Так, стосовно встановленої податковим органом розбіжності по товарних залишках, то позивач зазначає, що контролюючий орган в акті перевірки обмежився лише констатацією включення вартості ТМЦ, які ніби-то не були реалізовані та відсутні в залишках, до витрат, що приймали участь при визначенні доходу за 2018 2020 рр., при цьому жодних об`єктивних доказів існування таких обставин, у тому числі й арифметичного обрахунку акт перевірки не містить.

Позивач також не погоджується із висновками контролюючого органу про реалізацію алкогольної продукції без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки саме по собі посилання на реалізацію товару з використанням однакових реквізитів марок акцизного податку на загальну суму товару 1259,90 грн, без зазначення дати здійснених операцій, номерів фіскальних чеків та їх сум, найменування товару, не свідчить про вчинення підприємцем порушення.

Стосовно не зазначення відповідного коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів у фіскальних чеках, то в акті перевірки відповідачем зазначено номери та дати фіскальних чеків, згідно з якими, на думку контролюючого органу, реалізовано товар без зазначення відповідного коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, однак до акту перевірки такі чеки не долучені.

При цьому, переглянути будь-які фіскальні чеки, що були проведені через РРО з фіскальним номером у позивача немає можливості, оскільки реєстрацію такого РРО скасовано 06.02.2023.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати ППР ГУ ДПС у Волинській області від 06.02.2024 № , № , № , № та від 05.02.2024 № , рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.02.2024 № , рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2024 № 000862-09 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф-.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (т. 1, а. с. 129).

В поданому до суду 21.03.2024 відзиві на позовну заяву (т. 1, а. с. 132-137) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішень, прийнятих на підставі акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/, яким зафіксовані допущені платником порушення вимог податкового законодавства.

Крім того, до суду подані інші заяви по суті справи, а саме: відповідь на відзив (т. 1, а. с. 152-155) та заперечення (т. 2, а. с. 1-2), у яких представники сторін навели доводи, аналогічні тим, які викладені у позовній заяві та відзиві.

Ухвалою суду від 04.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Волинській області про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (т. 2, а. с. 9).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області, на підставі наказу від 04.12.2023 № 2646 (т. 1, а. с. 144), проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2018 по 31.12.2022, про що складено акт від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ (т. 1, а. с. 10-37).

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

- пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 «г» статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 ПК України, внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на суму 107005,00 грн, в т. ч. за грудень 2018 року на суму ПДВ 81755,00 грн, за грудень 2019 року на суму ПДВ 23132,00 грн, за грудень 2020 року на суму ПДВ 2118,00 грн;

- пункту 120-1.1, пункту 120-1.1 статті 120-1, пункту 201.1, пункту 201.7 статті 201 ПК України, а саме: не реєстрація податкових накладних в ЄРПН, по яких реалізовано ТМЦ на суму ПДВ 107005,00 грн;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 97721,67 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 73579,83 грн, за 2019 рік на суму 20818,63 грн, за 2020 рік на суму 3323,21 грн;

- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у зв`язку з чим занижено військовий збір на суму 8143,47 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 6131,65 грн, за 2019 рік на суму 1734,89 грн, за 2020 рік на суму 276,93 грн;

- пункту 1 частини другої статті 6, пункту 2 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 8, частин другої-третьої статті 9 Закону № 2464-VI, підпункту 3 пункту 5 розділу IV Інструкції № 449, внаслідок чого занижено суму єдиного соціального внеску на загальну суму 118422,17 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 89930,95 грн, за 2019 рік на суму 25444,99 грн, за 2020 рік на суму 3046,23 грн;

- абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, Постанови № 1251, пункту 226.9 статті 226 ПК України;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 176.1 «а» статті 176, пункту 177.10 статті 177 ПК України, пункту 6 статті 128 ГК України неналежний облік доходів і витрат;

- пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДПС у Волинській області прийняло такі рішення:

- ППР від 06.02.2024 № (форма «ПН»), яким до позивача застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн у зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_1 не зареєстровані та не виписані податкові накладні, по яких реалізовано ТМЦ на суму ПДВ 107005,00 грн (т. 1, а. с. 47);

- ППР від 06.02.2024 № (форма «Р»), яким за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 «г» статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 ПК України та на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 та статті 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 117705,50 грн, в т. ч. 107005,00 грн за податковими зобов`язаннями, 10700,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1, а. с. 48);

- ППР від 06.02.2024 № (форма «Р»), яким за порушення підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 та статті 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 8930,14 грн, в т. ч. 8143,47 грн за податковими зобов`язаннями, 786,67 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1, а. с. 49);

- ППР від 06.02.2024 № (форма «Р»), яким за порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України та на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 та статті 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 107161,51 грн, в т. ч. 97721,67 грн за податковим зобов`язаннями, 9439,84 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т. 1, а. с. 50);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.02.2024 № , відповідно до якого за порушення пункту 1 частини другої статті 6, пункту 2 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 8, частин другої-третьої статті 9 Закону № 2464-VI, підпункту 3 пункту 5 розділу IV Інструкції № 449 донараховано 118422,17 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI застосовано штрафні санкції в розмірі 55346,57 грн (т. 1, а. с. 51);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф- про наявність станом на 06.02.2024 заборгованості (недоїмки, штрафу, пені) в розмірі 118422,17 грн (т. 1, а. с. 52);

- рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2024 № 000862-09, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка) (т. 1, а. с. 55 зворот -56);

- ППР від 05.02.2024 № (форма «С»), яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5100,00 грн (т. 1, а. с. 53 зворот - 54).

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних у цій справі рішень, з огляду на таке.

При вирішенні спору щодо правомірності прийняття відповідачем ППР від 06.02.2024 № , № , № , №, рішення від 06.02.2024 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф-, суд враховує наступні фактичні обставини та норми законодавства.

Як вбачається із пункту 2.2.2 «Визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу (документально підтверджених)» акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/, під час перевірки встановлено, що згідно з поданими деклараціями про майновий стан та доходи за 2018-2020 рр. встановлено, що СГД ОСОБА_1 до валових витрат при здійсненні діяльності роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, віднесено вартість ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції за:

- 2018 рік в сумі 4637942,41 грн;

- 2019 рік в сумі 2374740,36 грн;

- 2020 рік в сумі 1652553,19 грн.

Однак, згідно аналізу податкових та видаткових накладних на придбання та реалізацію товару, інформації щодо номенклатури та ціни товару (з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій), залишків ТМЦ, дебіторсько-кредиторської заборгованості, перевіркою визначено вартість ТМЦ, що реалізовані, тобто безпосередньо пов`язані з отриманням доходів за 2018 рік в сумі 4229165,55 грн, за 2019 рік в сумі 2259081,31 грн та за 2020 рік в сумі 1641963,61 грн.

Перевіркою встановлено, що СПД ОСОБА_1 включено до складу валових витрат вартість ТМЦ, що не були реалізовані та відсутні в залишку (станом на кінець періоду) за 2018 рік в сумі 408776,86 грн (додаток 2), за 2019 рік в сумі 115659,05 грн (додаток 3) та за 2020 рік в сумі 10589,58 грн (додаток 4).

Крім того до складу інших витрат підприємцем було віднесено в 2020 році суму податку на житлове нерухоме майно в сумі 89436,64 грн.

З цих підстав перевіркою зроблено висновок, що на порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України, ФОП ОСОБА_1 завищено витрати, пов`язані із здійсненням діяльності, відображених у податкових деклараціях на загальну суму 542898,22 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 408776,86 грн, за 2019 рік на суму 115659,05 грн та за 2020 рік на суму 18462,31 грн.

Крім того, на порушення пунктів 44.1 статті 44, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 ПК України, СПД ОСОБА_1 занижено суму чистого доходу на загальну суму 542898,22 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 408776,86 грн, за 2019 рік на суму 115659,05 грн та за 2020 рік на суму 18462,31 грн (пункт 2.2.3 «Визначення оподаткованого чистого доходу» акту перевірки від 11.01.2024 №718/03-20-24-07/).

Порушення, зазначені у пунктах 2.2.2, 2.2.3 акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/, стали підставою для формулювання в пункті 3 «Визначення бази оподаткування, повнота нарахування, утримання та своєчасність сплати (перерахування) до бюджету військового збору» цього ж акту висновку про те, що в порушення підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3. пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України позивачем не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 8143,47 грн, в т. ч. за 2018 рік на 6131,65 грн, за 2019 рік на 1734,89 грн та за 2020 рік на суму 276,93 грн.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

За приписами підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Отже, до складу витрат фізичної особи - підприємця включається документально підтверджені витрати, які пов`язані з провадженням господарської діяльності такою особою, зокрема і суму сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, які вона використовує для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно із абзацом першим пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218 (далі Порядок № 481; чинний на момент виникнення спірних правовідносин), записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Підпунктами 5-8 пункту 6 Порядку № 481 встановлено, що самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 481 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Тобто, чистий оподатковуваний дохід фізичної особи-підприємця за звітний податковий період визначається як різниця між отриманим від провадження господарської діяльності в грошовій та не грошовій формі доходом та документально підтвердженими витратами, що пов`язані з її здійсненням. При цьому, фізична особа-підприємець може віднести до складу витрат лише ті витрати, що безпосередньо пов`язані з отримання доходів, перелік яких визначено пунктами 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України, та за умови, що факт понесення таких витрат підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку.

Так, з досліджених судом Книг обліку доходів і витрат за 2018, 2019 та 2020 рр., які надавались контролюючому органу під час перевірки, вбачається, що у графі 5 зазначені реквізити документів, а саме номера та дати платіжних доручень (інструкцій), які підтверджують понесені витрати, а у графі 6 відображені суми витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу (т. 1, а. с. 72-82, 85-98, 99-112).

При цьому, відомості графи 10.7 «чистий оподаткований дохід, отриманий фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік (т. 1, а. с. 57-58), відповідають сумі чистого оподаткованого доходу з Книги обліку за 2018 рік (т. 1, а. с. 82 зворот), що становить 70131,52 грн; відомості графи 10.8 «чистий оподаткований дохід, отриманий фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік (т. 1, а. с. 60-61), відповідають сумі чистого оподаткованого доходу з Книги обліку за 2019 рік (т. 1, а. с. 98), що становить 69571,81 грн; відомості графи 10.8 «чистий оподаткований дохід, отриманий фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік (т. 1, а. с. 68-69), відповідають сумі чистого оподаткованого доходу з Книги обліку за 2020 рік (т. 1, а. с. 112), що становить 151266,00 грн.

Як зазначено контролюючим органом в акті перевірки, під час проведення перевірки ГУ ДПС у Волинській області використано банківські виписки по розрахункових рахунках підприємця, видаткові накладні, стан дебіторсько-кредиторської заборгованості, суми залишків ТМЦ, відомості Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, інформацію щодо номенклатури та ціни товару (з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій) тощо, а також податкові декларації про майновий стан і доходи за 2018 2022 рр. ФОП ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, що СПД ОСОБА_1 включено до складу валових витрат вартість ТМЦ, що не були реалізовані та відсутні в залишку (станом на кінець періоду) за 2018 рік в сумі 408776,86 грн (додаток 2), за 2019 рік в сумі 115659,05 грн (додаток 3) та за 2020 рік на суму 10589,58 грн (додаток 4).

Водночас, у жодному з додатків до акту перевірки, так як і у самому акті перевірки, не вказано реквізитів (дата, номер) і назви документів, на підставі яких відповідачем було розраховано та визначено вартість ТМЦ, що не були реалізовані за 2019 рік в сумі 115659,05 грн (додаток 3) та за 2020 рік на суму 10589,58 грн (додаток 4).

Належних доказів на підтвердження розрахунків залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2018, на 31.12.2019 та на 31.12.2020 відповідачем не надано, у зв`язку із чим суд позбавлений об`єктивної можливості надати оцінку правомірності та правильності такого розрахунку.

Суд також констатує, що контролюючий орган не скористався наданим йому підпунктом 20.1.9 підпункту 20.1 статті 20 ПК України правом вимоги під час проведення перевірки від платника податків проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей. В акті перевірки зазначено, що під час перевірки документів, що підтверджують придбання та реалізацію ТМЦ, виведені залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2018, на 31.12.2019 та на 31.12.2020, однак які саме документи відповідач використовував для виведення таких залишків (які б підтверджували придбання та реалізацію товарів, їх номенклатури, ціни, асортименту тощо) не зазначено.

Водночас, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. За своєю суттю, інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. При цьому відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації та відомостей Книги обліку доходів і витрат. Відсутність інформації у відомостях інвентаризації про залишки запасів на початок звітної дати та вибуття (реалізації) запасів за визначений період взагалі виключає можливість вирахування нестачі (залишків) товару та підстави стверджувати про наявність нестачі товару (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі № 807/1556/17).

Проведений контролюючим органом розрахунок залишків, що наведений в додатках № № 2-7 до акту перевірки, фактично є припущенням контролюючого органу та не узгоджується із положеннями підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України, що в свою чергу безпосередньо призвело до виключення валових витрат за 2018 рік в сумі 408776,86 грн (додаток 2), за 2019 рік в сумі 115659,05 грн (додаток 3) та за 2020 рік в сумі 10589,58 грн (додаток 4) і слугувало підставою збільшення відповідачем сум грошових зобов`язань з ПДВ, військового збору, податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску та нарахування штрафних санкцій, в т. ч. за не реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, висновки акту перевірки про завищення валових витрат, заниження суми чистого оподаткованого доходу, заниження військового збору не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

В розділі 5.2 «Відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок» акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ вказано про те, що ФОП ОСОБА_1 занижено базу нарахування єдиного внеску за 2018 рік на 408776,86 грн, за 2019 рік на суму 115659,05 грн та за 2020 рік на суму 13846,77 грн.

При цьому, висновок щодо порушення у вигляді заниження ЄСВ зроблено на підставі висновків пунктів 2.2.2 та 2.2.3 акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ та на підставі цього було прийняте рішення від 06.02.2024 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та надіслана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф-.

Враховуючи, що порушення, зазначені у пунктах 2.2.2 та 2.2.3 акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому висновки контролюючого органу про заниження позивачем ЄСВ також не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, з наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування прийнятих ГУ ДПС у Волинській області ППР від 06.02.2024 № , № , № , №, а також рішення від 06.02.2024 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 № Ф-.

Вирішуючи спір в частині правомірності прийняття ППР від 05.02.2024 № (форма «С»), яким за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5100,00 грн (т. 1, а. с. 53 зворот - 54), суд враховує таке.

В пункті 10.1 акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ вказано про те, що при перевірці з питань дотримання вимог Закону № 265/95-ВР встановлено проведення розрахункових операцій через РРО фіскальний номер , заводський номер 00003536 без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, при реалізації підакцизних товарів, а саме згідно фіскальних чеків № 37504 від 14.01.2022, № 37529 від 15.01.2022, № 37599 від 18.01.2022 реалізовано цигарки Річмонд блу 25 шт. за ціною 58,00 грн без зазначення відповідного коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорїї згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Пунктом 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350 (далі Положення № 13).

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

За змістом пункту 2 розділу ІІ вказаного Положення фіскальний чек має містити такий обов`язковий реквізит, як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7).

Разом з тим, як до акту перевірки, так і до відзиву на позовну заяву контролюючим органом не долучено копій жодного з 3-х фіскальних чеків, які б підтверджували факт відсутності на таких розрахункових документах одного з обов`язкових реквізитів - коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, на думку суду, виявлене перевіркою порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265-95/ВР належним чином не задокументовано та не знайшло свого доведення під час розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про протиправність застосування до позивача фінансової санкції згідно з пунктом 7 статті 17 Закону № 265-95/ВР в розмірі 5100,00 грн.

При вирішенні спору в частині правомірності прийняття рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2024 № 000862-09, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка) (т. 1, а. с. 55 зворот - 56), суд враховує таке.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За приписами пункту 226.3 статті 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку;

рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах (далі Положення № 1251).

Відповідно до пункту 8 Положення № 1251 марки продаються суб`єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Згідно з пунктом 16 Положення № 1251 покупець марок веде їх облік за видами і забезпечує схоронність. У разі виявлення фактів порушення порядку ведення обліку і зберігання придбаних суб`єктом господарювання марок продавець марок має право тимчасово зупинити подальший їх продаж такому покупцю.

За приписами пункту 20 Положення № 1251 маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Пункт 226.8 статті 226 ПК України передбачає, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці). Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ «тютюн імпортний», ТВ «тютюн вітчизняний») у кількісному виразі.

Під час проведення документальної планової виїзної перевірки, згідно з додатком № 1 до акту перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ (т. 1, а. с. 149), встановлено, що 03.01.2022, 09.01.2022 та 14.01.2022 позивачем реалізовувались алкогольні напої з однаковою маркою акцизного податку, номер та серія якої дублюється у фіскальних чеках ПРРО: серії ACTN № 507267 у кількості 2 випадки на загальну суму 198,90 грн, ACTF424128 у кількості 2 випадки на загальну суму 180,00 грн, АВХВ680093 у кількості 2 випадки на загальну суму 137,00 грн.

Відповідно до пункту 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Склад правопорушення, за яке наведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання зазначених наслідків є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у тому числі і докази на підтвердження маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

При цьому, в акті перевірки від 11.01.2024 № 718/03-20-24-07/ не вказано достатньої інформації, зокрема номер партії та дату виробництва вказаного товару, які в обов`язковому порядку зазначаються на кожній пляшці алкогольного напою, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем правил реалізації алкогольного виробу з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів продукції.

Суд зазначає, що складання посадовими особами контролюючого органу акту перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо невідповідності марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватися шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, детального опису порушення та ідентифікуючих даних алкогольних напоїв.

Необхідно також зазначити, що відповідачем не надано до суду засвідчених належним чином копій чеків, на підставі яких зроблено висновок щодо виявленого порушення. У ході проведення документальної планової виїзної перевірки контролюючий орган не досліджував такі чеки чи його дублікати або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже контролюючим органом належним чином не задокументовано факт реалізації позивачем алкогольних напоїв з марками акцизного податку невстановленого зразка.

Наданий контролюючим органом витяг із системи СОД РРО не є належним та допустимим доказам в розумінні КАС України, оскільки розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо (стаття 2 Закону № 265/95-ВР). Тобто, належним документом, який може підтвердити/спростувати обставини виявленого під час перевірки правопорушення, є відповідний розрахунковий документ, однак, відповідачем чеки до матеріалів справи не надано.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявності у діях позивача порушень абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, що вказує на протиправність оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Волинській області від 05.02.2024 № 000862-09, яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 17000,00 грн, а тому з наведених мотивів та підстав зазначене рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, виявлені під час перевірки порушення вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 4330,66 грн, сплачений платіжною інструкцією від 26.02.2024 № 1899 (т. 1, а. с. 8).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06 лютого 2024 року № (форма «ПН»), № (форма «Р»), № (форма «Р»), № (форма «Р») та від 05 лютого 2024 року № (форма «С»).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06 лютого 2024 року № .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 05 лютого 2024 року № 000862-09.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2024 року № Ф-.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 4330 гривень 66 копійок (чотири тисячі триста тридцять гривень шістдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх