Справа № 553/1655/24
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 553/1655/24
Провадження № 2-а/553/16/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Москаленко В.В. вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2024 адвокат Іванова Олена Ігорівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави суду із адміністративним позовом до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0236/11000/21 від 13.08.2021.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 позов був залишений без руху у зв`язку із не зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом та не подання до суду доказів поважності причин пропуску цього строку та встановлений позивачу семиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху, а також роз`яснено, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута позивачу.

Копія ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 доставлена до електронного кабінету представника позивача 26.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, наявною в матеріалах справи.

30.05.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначила, що у позовній заяві помилково вказано, що позивач дізнався про порушення його прав лише 24.04.2024, оскільки фактично він дізнався про порушення його прав 23.04.2024 на підставі довідки, наданої приватним нотаріусом. Отже, строк оскарження постанови припадав на 03.05.2024. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 23.04.2024 по 08.05.2024. Після стаціонарного лікування позивач продовжував медикаментозне лікування вдома і лише 17.05.2024 звернувся з усіма необхідними документами до адвоката за професійною правовою допомогою. У зв`язку із вказаним представник позивача просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити його. На підтвердження вказаних у заяві обставин представником позивача до заяви додані: копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1242 т/в 1, копія довідки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. від 30.05.2024 № 244/01-16, копії результатів лабораторних досліджень, результатів аналізів, огляду ЛОРа.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

При цьому, відповідно до частини 3 ст. 121 КАС України строки для звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 757/48987/18-а сформульована правова позиція про те, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 580/2987/20 сформульована правова позиція про те, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Оскаржувана постанова Полтавської митниці Державної митної служби України

№ 0236/11000/21 винесена 13.08.2021.

Представник позивача звернулася до суду із адміністративним позовом 21.05.2024.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду у заяві про усунення недоліків позовної заяви представником позивача зазначено те, що позивач дізнався про порушення його прав лише 23.04.2024, отже строк звернення до суду спливав 03.05.2024. Поважність причин пропуску строку звернення до суду обґрунтована представником позивача тим, що позивач з 23.04.2024 по 08.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні та лише 17.05.2024 з усіма необхідними документами звернувся до адвоката за професійною правовою допомогою. Будь-які інші обставини, що перешкодили зверненню до суду у встановлений законом строк представником позивача не зазначені.

Разом з цим, з доданих до адміністративного позову ордеру на надання правничої (правової) допомоги ВІ № 1215071 від 15.05.2024 та Акту приймання-передачі № 1 від 17.05.2021 вбачається, що вже 24.04.2024 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Івановою О.І. був укладений договір про надання правової допомоги № 2404/ф від 24.04.2024. Отже, з 24.04.2024 адвокат Іванова О.І., як представник позивача, відповідно до положень статей 57, 59, 60 КАС України, була наділена усіма правами та обов`язками позивача, в тому числі і правом звернення до суду із адміністративним позовом.

Крім того, на підставі укладеного з позивачем договору, 24.04.2024 представник позивача звернулась до Полтавської митниці із адвокатським запитом вих. № 2404/з4, про надання завіреної копії постанови № 0236/11000/21 від 13.08.2021, доказів на підтвердження направлення та отримання вказаної постанови ОСОБА_1 та інформації щодо підстав складення на ім`я ОСОБА_1 вказаної постанови. Витребувану інформацію та документи адвокат просила надіслати їй особисто у письмовому вигляді на зазначену нею адресу та копію - на електронну адресу адвоката - .

На вказаний адвокатський запит Полтавською митницею Державної митної служби із супровідним листом від 30.05.2024 вих. № 7.23-1/20-02/8.19/1854 були спрямовані на поштову та електронну адреси адвоката витребувані інформація та документи.

При цьому, будь-які докази на підтвердження дати отримання витребуваних документів адвокатом та/або інші докази, на підтвердження наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, представником позивача не надані.

Отже, обставина перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період надання правничої допомоги адвокатом, сама по собі, не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення

строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тож, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що суд не встановив поважних причин пропуску строку у наведеній заяві, даний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 123, 161, 169, 256, 286 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської митниці Державної митної служби України про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачеві, що згідно з ч.8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави В.В. Москаленко