Справа № 2-а-11078/11
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2011 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К, розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобов`язання нарахувати та виплачувати пенсію за віком як пенсіонеру, що мешкає за межами України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України, Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобов`язання нарахувати та виплачувати пенсію за віком як пенсіонеру, що мешкає за межами України.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 1955 року по жовтень 1989 року вона працювала на різних підприємствах УРСР та проживала в АДРЕСА_1 .

В 22 жовтня 1989 року вона виїхала на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки.

На підставі ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" їй була припинена виплата пенсії.

7 жовтня 2009 року Конституційний Суд України у справі № 1-32/2009 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", вирішив: Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 року № 1058.

В зв`язку з цим 17 серпня 2011 року ОСОБА_1 подала заяву до Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії за віком згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10 жовтня 2009року.

Листом заступника голови правління Пенсійного фонду України №18017/3 -11 від 01. 09. 2011 року їй було повідомлено , що "...в державі готуються зміни до пенсійного законодавства щодо виплати пенсії пенсіонерам, які виїхали за кордон на постійне місце проживання. Тільки після їх прийняття і введення в дію можна буде вирішити питання поновлення пенсії "

Таким чином, позивач вважає, що дії Пенсійного фонду України, Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси не відповідають вимогам чинного законодавства.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що приймають участь в справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав

Судом встановлені наступні факти та правовідносини.

В ст..46 Конституції України проголошено , що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

В ст..24 Конституції України зазначено , що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином , ОСОБА_1 проживаючи в Сполучених Штатах Америки, як громадянин України , має такі ж самі конституційні права , як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

У відповідності з ч. 3 ст. 2 Протоколу N 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин , кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

В ч. 3 ст. 22 Конституції України проголошено , що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 р. № 1058. Положення Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Вказане рішення Конституційного Суду України є безумовною підставою для поновлення позивачу виплати пенсії.

Що стосується відсутності нормативно-правові акти , що передбачають умови , норми та механізм виплати пенсій громадянам , що проживають за кордоном , то суд вважає , що це не є підставою для відмови в поновленні виплати пенсії. Згідно ч.2 ст.49 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Наявність Рішення Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 про визнання такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 р. № 1058є підставою для відновлення виплати пенсії.

Керуючись, ст.ст. 2,3,6, 8, 9, 10, 17, 19, 51, 69,70, 71,90,94, 104, 105, 106, 107, 159-163, 166 КАС України, ст..22 , 24,46 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009, Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 року № 1058, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, на підставах визначених пенсійним законодавством з 18. 08. 2011 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси виконати постанову негайно.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси надати до суду звіт про виконання постанови протягом трьох днів з моменту отримання копії постанови.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Оскарження постанови не зупиняє її негайного виконання

Суддя