Справа № 276/481/24
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/481/24
Провадження № 2-а/282/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шмат Руслан Петрович до інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Гуменюк Іванни Русланівни, Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ББА №313542 від 18.02.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2024 року до Любарського районного суду Житомирської області із Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шмат Руслан Петрович до інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Гуменюк Іванни Русланівни, Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ББА №313542 від 18.02.2024 року.

Адміністративний позов обґрунтував тим, що постановою серії ББА №313542 від 18.02.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за те, що 18.02.2024 року о 03 год. 40 хв. у с.Старий Любар по вул.Лесі Українки Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz С180, н/з НОМЕР_1 , у якому в темну пору доби не освітлювався номерний знак, відсутнє при собі посвідчення водія та реєстраційні документи на т/з та не працював правий задній габарит. Під час зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3; ч.1 ст.126; ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КУпАП.

Вважає, що складена постанова являється незаконною, безпідставною та такою, що не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тобто відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про те, що 18 лютого 2024 року о 03 год. 40 хв. позивач саме керував автомобілем Mercedes Benz С180, н/з НОМЕР_2 по вул.Л.Українки, що в с.Старий Любар та при цьому не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с.39, 40).

06.05.2024 представником ГУНП в Житомирській області Панасюк Г.Л. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 вимоги позивача вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з підстав вказаних у відзиві.

30.05.2024 представник позивача Шмат Р.П. надіслав на адресу суду відповідь на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №313542 від 18.02.2024, судом установлено, що 18.02.2024 року о 03 год. 40 хв. у с.Старий Любар по вул.Лесі Українки Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz С180, н/з НОМЕР_1 , у якому в темну пору доби не освітлювався номерний знак, відсутнє при собі посвідчення водія та реєстраційні документи на т/з, та не працював правий задній габарит. Під час зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121-3; ч.1 ст.126; ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КУпАП, за що до нього у відповідності до ст.36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень (а.с.10).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.1 ст.121-3; ч.1 ст.126; ч.1 ст.121 та ч.2 ст.125 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Судом установлено, що на підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення ББА №313542 від 18.02.2024 представником відповідача суду було надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи разом з відзивом на позов.

Дослідивши долучений відповідачем до відзиву відеозапис, судом установлено, що він підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано, що подія мала місце у період дії комендантської години, під час зупинки працівниками поліції, ним не увімкнено аварійну світлову сигналізацію, а також не пред`явлено посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Крім того, на місці зупинки транспортного засобу, позивач не заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, зауважень та клопотань не заявляв, а згодом взагалі покинув місце події.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом установлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а поліцейським при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, поліцейський здійснив розгляд справи на місці вчинення правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ББА №313542 від 18.02.2024 є правомірною, винесеною уповноваженою на те посадовою особою в межах та у спосіб визначених Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.9, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 262, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шмат Руслан Петрович до інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Гуменюк Іванни Русланівни, Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ББА №313542 від 18.02.2024 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Повний текст судового рішенння виготовлено 03.06.2024 року.

Суддя В. В. Вальчук