Справа № 620/18888/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Маринчак Н.Є.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ :

26 грудня 2023 року Фізична особа - підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 (далі -позивач) звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Чернігівській області (далі - відповідач - 1), ДПС України (далі - відповідач - 2) про:

- визнання протиправними та скасування рішень ГУ ДПС у Чернігівській області від 12 вересня 2023 року №9502534/, від 14 вересня 2023 року №9528892/, від 14 вересня 2023 року №9528893/, від 03 листопада 2023 року №9860249/, від 30 листопада 2023 року №10062911/ про відмову в реєстрації податкових накладних від 22 червня 2023 року №1, від 16 серпня 2023 року №1, від 28 серпня 2023 року №1, від 07 вересня 2023 року №1, від 17 жовтня 2023 року №1, відповідно;

- зобов`язання ДПС України зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), які подані ним від 22 червня 2023 року №1, від 16 серпня 2023 року №1, від 28 серпня 2023 року №1, від 07 вересня 2023 року №1, від 17 жовтня 2023 року №1, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 12 вересня 2023 року №9502534/, від 14 вересня 2023 року №9528892/, від 14 вересня 2023 року №9528893/, від 03 листопада 2023 року №9860249/, від 30 листопада 2023 року №10062911/. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 22 червня 2023 року №1, від 16 серпня 2023 року №1, від 28 серпня 2023 року №1, від 07 вересня 2023 року №1, від 17 жовтня 2023 року №1 складені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , датою їх подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6710,00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6710,00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача процедуру зупинення реєстрації податкових накладних, передбачену Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товарів (послуг) та ймовірності уникнення ФОП ОСОБА_1 виконання свого податкового обов`язку. Зупинивши реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не довів відповідність відображеної у них господарських операцій критеріям ризиковості здійснення операцій і не вказав на необхідний перелік документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, які позивач мав надати на пропозицію контролюючого органу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмова у реєстрації податкових накладних є правомірною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку як ФОП, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Основним видом господарської діяльності позивача є 16.29 виробництво інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння (а.с.126).

За результатом господарських операцій, позивачем складено і подано на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні від 22 червня 2023 року №1, від 16 серпня 2023 року №1, від 28 серпня 2023 року №1, від 07 вересня 2023 року №1, від 17 жовтня 2023 року №1.

Позивач отримав квитанції від 06 липня 2023 року №, від 11 вересня 2023 року №, №, від 26 вересня 2023 року №, від 17 жовтня 2023 року № де вказано: «Документ прийнято, реєстрація спірних податкових накладних в ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 4401, 4407, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "D"=6.6705%, "Р"=0, "D"=9.7287%, "Р"=0, "D"=9.7287%, "Р"=0, "D"=23.6993%, "Р"=0, "D"=10.8352%, "Р"=0» (а.с.10,27,38,55,71).

На пропозицію контролюючого органу, через систему електронного документообігу, позивач направив письмове повідомлення. До повідомлення надав письмові пояснення та копії первинних документів на підтвердження інформації, зазначеної у спірних податкових накладних.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Комісією ГУ ДПС у Чернігівській області прийняті рішення від 12 вересня 2023 року №9502534/, від 14 вересня 2023 року №9528892/, від 14 вересня 2023 року №9528893/, від 03 листопада 2023 року №9860249/, від 30 листопада 2023 року №10062911/ про відмову у реєстрації податкових накладних. Підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних зазначено: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: неможливість підтвердити отримання послуг щодо оренди обладнання (згідно ЄРПН відсутні зареєстровані податкові накладні на отримання відповідних послуг), відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів, необхідних для ведення господарської діяльності (а.с.14-15, 32-33,43-44,59-60,77-78).

Не погодившись з прийнятими рішеннями ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача - 2 зі скаргами, за результатами розгляду яких прийняті рішення, якими відмовлено у задоволення скарг позивача, а рішення від 12 вересня 2023 року №9502534/, від 14 вересня 2023 року №9528892/, від 14 вересня 2023 року №9528893/, від 03 листопада 2023 року №9860249/, від 30 листопада 2023 року №10062911/ - залишені без змін.

Вважаючи рішення відповідачів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком №1165 та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Положеннями Порядку №1165 визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 12 грудня 2019 року №520.

Згідно пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Контролюючими органами прийнято оспорювані рішення про відмову позивачу у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Колегія суддів апеляційної інстанції відмічає, що у надісланих ФОП ОСОБА_1 квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №560/435/19 (ЄДРСР 86504198) зазначено, що конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18 (ЄДРСР 85803891) зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21 лютого 2018 року №117 (додаток 2 до Порядку).

З матеріалів справи вбачається, і це вірно встановлено судом першої інстанції, що оспорювані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, тобто позивачу, а рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: «ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування реєстрацію яких зупинено».

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків ФОП ОСОБА_1 щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних. Не зазначення конкретного необхідного переліку документів, що має подати позивач, фактично призвело до створення штучних передумов для невиконання ФОП ОСОБА_1 вимоги про надання необхідних документів, перелік яких по суті залишався для нього невідомим, що у свою чергу призвело до створення штучних передумов для прийняття оспорюваних рішень.

У підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу відповідачу - 1 було направлено повідомлення разом з поясненнями щодо здійснення господарських операцій, однак ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято невмотивоване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №0940/1240/18 та від 07 грудня 2022 року у справі №500/2237/20).

Як встановлено судом першої інстанції і з цим погоджується колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, що у квитанціях контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пункту 1 Критеріїв здійснення операцій, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Проте, квитанції не містять податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених у спірних податкових накладних. На підтвердження цих обставин доказів у формі рішення суду не надано, не надано і доказів існування такого рішення.

У свою чергу у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості платника податку не наведений.

Натомість в якості додаткового показника зазначений такий показник, як "D"=6.6705%, "Р"=0, "D"=9.7287%, "Р"=0, "D"=9.7287%, "Р"=0, "D"=23.6993%, "Р"=0, "D"=10.8352%, "Р"=0. Однак такий покажчик не є прийнятним, оскільки розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряються подані на реєстрацію податкові накладні саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації. Тобто ці величини ні за яких умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.

За відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання документів, які, як свідчать матеріали справи були надані, такі рішення, на думку апеляційного суду, не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 травня 2020 року у справі №560/391/19, постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20 та від 20 січня 2022 року у справі №140/4162/21, від 21 березня 2024 року у справі №400/3927/22, від 14 грудня 2022 року у справі №560/11825/21, від 21 березня 2024 року у справі №400/3927/22, від 11 квітня 2024 року у справі №500/4244/22.

У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

За змістом витягів з протоколів відповідача 2 від 12 вересня 2023 року №161, від 14 вересня 2023 року №162, від 03 листопада 2023 року №190, причиною відмови зазначено: "Неможливо підтвердити отримання послуг щодо оренди обладнання (згідно ЄРПН відсутні зареєстровані податкові накладні на отримання відповідних послуг), відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів, необхідних для ведення господарської діяльності" (а.с.151-153). У протоколі від 30 листопада 2023 року №206 зазначено: "відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів, необхідних для ведення господарської діяльності" (а.с.154) .

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у вищезазначених протоколах не містить будь-яких обґрунтувань віднесення позивача ФОП ОСОБА_1 до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Щодо відсутності інформації про наявність трудових ресурсів, то відсутність такої інформації ще не свідчить про невиконання робіт або послуг. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Згідно з пунктом 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, наведеною нормою передбачено три підстави для відмови в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За сталими висновками Верховного Суду, ключовими для платників податків у вказаній категорії справ залишилися такі: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, наведення відповідної підстави для зупинення реєстрації податкової накладної; здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не має підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу; приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в таких справах є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом; у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, або надані з порушенням вимог законодавства, повинні зазначені конкретні документі. Рішення суб`єкта владних повноважень, яке не містить чіткої підстави його прийняття, є необґрунтованим.

Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07 грудня 2022 року у справі №500/2237/22, від 21 березня 2024 року у справі №400/3927/22 та відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав наявності сумнівів у оформленні первинної документації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача ФОП ОСОБА_1 в ЄДРП датою їх фактичного подання, колегія суддів вважає, що зазначена вимога є похідною та підлягає задоволенню, а обраний судом першої інстанції такий спосіб відновлення порушених прав позивача є ефективним.

Приписами пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 передбачено, що у разі внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У разі порушення строку реєстрації застосовуються штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 ПК України, а згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість (далі - ПДВ) до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів визнає необґрунтованими посилання апелянта на судову практику Верховного Суду за 2019 - 2020 роки, оскільки Шостий апеляційний адміністративний суд застосовує саме останню практику Верховного Суду, у розумінні частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.Є. Маринчак

Ю.К. Черпак