Справа № 620/4520/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Чернігів Справа № 620/4520/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду поданого позивачем рапорту про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби від 22.01.2024 та зобов`язати уповноважену особу Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт позивача від 22.01.2024 про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби.

Позов мотивовано тим, що оскільки її чоловік також проходить службу та вони мають дитину, яка значний час перебуває без опіки своїх батьків, виникла необхідність у звільненні зі служби. Втім, відповідач ігнорує численні звернення з приводу звільнення зі служби та не приймає жодних рішень за результатами розгляду рапортів.

Суд ухвалою від 03.04.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов. Відповідач у встановлений ухвалою від 03.04.2024 строк відзив на позов не подав. До суду повернуто конверт з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». В подальшому, відповідачем подані письмові пояснення, в яких представник повідомив, що відповідно до даних електронного кабінету ЄСІТС електронний кабінет Військової частини НОМЕР_1 було зареєстровано 28.04.2024 об 11.06, з огляду на що, відповідач не мав можливості надати заперечення у визначений судом строк. Також наголошено, що позивачем жодного доказу подання рапорту про звільнення (безпосередньому командиру 3 стрілецької роти) з належним пакетом документів до позовної заяви не надано. Також, не вказано норму права, яку було порушено та в чому виявляється протиправність бездіяльності відповідача.

Від третьої особи надійшли пояснення щодо позову, в яких представник зазначає, що до повноважень Міністерства оборони України, як центрального органу виконавчої влади, не належить прийняття будь-яких рішень або участь у будь-якій іншій формі у процесі розгляду рапортів військовослужбовців окремих військових частин у складі Збройних Сил України щодо звільнення з військової служби.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що 04.01.2024 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , представником ОСОБА_1 було подано рапорт про звільнення з військової служби до якого долучені документи, в підтвердження підстав звільнення зі служби. Зазначений рапорт було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 супровідним листом від 04.01.2024 з проханням передати його до Військової частини НОМЕР_1 .

У відповідь на поданий рапорт, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 10.01.2024 №03/1060, представнику позивача надіслано відповідь, якою позивачу роз`яснено, що порушене у зверненні питання перебуває поза межами компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим документи повернуті без реалізації. Одночасно рекомендовано звернутися з рапортом безпосередньо до командира Військової частини НОМЕР_1 за місцем проходження служби (а.с.33-34).

24.01.2024 аналогічний рапорт з додатками направлено на адресу Міністерства оборони України з проханням направити документи за належністю до Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з відсутністю поштової адреси.

На момент звернення до суду питання порушені у рапорті, відповідачем не вирішені, з огляду на що, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Так, предметом цього позову є бездіяльність відповідача яка полягає у нерозгляді рапорту про звільнення зі служби на підставі пп. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до абз 2 п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За приписами пп.2 п.225 Положення звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, під час дії воєнного стану передбачено можливість звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час проведення мобілізації та дії воєнного стану, за сімейними обставинами, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, якщо обоє з подружжя проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Суд зазначає, що наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 затверджено Інструкцію з діловодства у Збройних Силах України (далі Інструкція №124).

Ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ,(далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Згідно з п.2.1.6 Інструкції №124), рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

В силу приписів п.3.11.6 Інструкції №124 документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Тобто, командир військової частини після отримання і реєстрації рапорту (заяви) військовослужбовця зобов`язаний протягом місяця розглянути такий рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань.

Суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачений термін розгляду рапорта. При цьому, відповідно до ст.115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з ст.20 Закону Украі?ни «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня і?хнього надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня і?х отримання.

Таким чином, щодо термінів розгляду рапорту слід керуватись 15-денним або місячним (максимум) строком згідно з зазначеним вище законом.

За приписами ст.117 Дисциплінарного статуту пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Як вбачається з позовної заяви, за твердженнями позивача, 15.11.2023 нею було подано відповідний рапорт на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 через командира батальйону НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону разом з нотаріально посвідченими копіями документів. Однак, командир батальйону здобув поранення та передати рапорт на командира військової частини не встиг. В подальшому, 15.12.2023 нею було подано новий рапорт новопризначеному командиру майору ОСОБА_2 , однак даний рапорт розглянутий не був. Військовослужбовці заперечують його наявність, зазначаючи, що жодні документи від командира ОСОБА_2 не отримували.

Втім, матеріалами справи не підтверджено факт подання відповідного рапорту майору ОСОБА_2 та отримання його Військовою частиною НОМЕР_1 , з огляду на що, вимоги позивача є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо звернення представника позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони, суд зазначає, що до повноважень Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить прийняття будь-яких рішень або участь у будь-якій іншій формі у процесі розгляду рапортів військовослужбовців окремих військових частин у складі Збройних Сил України щодо звільнення з військової служби.

Згідно з ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Третя особа - Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, )

Повний текст рішення суду складено 03.06.2024.

Суддя Л.О. Житняк