Справа № 400/4912/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 червня 2024 р. № 400/4912/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправними дій щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 24.06.2022 року по 05.12.2023 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет на перше січня 2022 року, перше січня 2023 року відповідно;

- зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення з 24.06.2022 року по 31.12.2022 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 05.12.2023 року включно, грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнання протиправними дій щодо не включення додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ;

- зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, передбачену пунктом 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з врахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвалою від 27.05.2024 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На виконання ухвали суду представник позивача адвокат Чернохатній Д.А. 30.05.2024 р. надіслав заяву на виконання ухвали суду, де посилається на низку рішень Європейського суду з прав людини щодо «надмірного формалізму» та суворого трактування національним законодавством процесуального правила, що може позбавити заявника права звертатися до суду. Як наслідок, може бути обмежене право позивача на справедливий суд та право на правову допомогу.

З об`єктивних причин, які перешкоджали позивачу звернутися в межах процесуального строку з позовом до суду, представник позивача зазначає:

- проходження позивачем військової служби за межами м. Одеси;

- проживання на території військової частини НОМЕР_1 під час проходження служби в цій частині;

- переведення на службу до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- введення воєнного стану на території України з 24.02.2022 р. по теперішній час.

З огляду на позовні вимоги та фактичні обставини справи, суд вважає, що перелічені вище причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути поважними.

Так, позивач у своєму позові оскаржує дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати грошового забезпечення, починаючи з 24.06.2022 р. по 05.12.2023 р. (по виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, по виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік). Звільнено позивача з військової частини НОМЕР_1 05.12.2023 р., а з позовом до суду звернувся 23.05.2024 р. (дата формування позовної заяви в Електронному суді), тобто більше ніж через п`ять місяців після звільнення з військової частини.

Слід зауважити, що позивач за весь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 безпосередньої участі у бойових діях не приймав (довідку від 12.04.2024 р. № 0666/35/2668). Суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача, що перебування позивача на території військової частини НОМЕР_1 (яка знаходиться за місцем дислокації в АДРЕСА_2 ) є об`єктивною обставиною, яка перешкоджала йому своєчасно звернутися до суду з позовом чи укласти договір з фахівцем у галузі права з метою отримання правової допомоги (що надалі позивач і зробив 07.05.2024 р.).

Частина 1 ст. 120 КАС України передбачає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Про те, що військова частина нараховує та виплачує не в повному обсязі грошове забезпечення позивачу стало відомо вже в квітні 2022 року, коли він отримав грошове забезпечення за березень 2022 року та три дні лютого 2022 року.

Представником позивача не наведено жодної причини та/або обставини, які б свідчили, що позивач несвоєчасно дізнався про своє порушене право, та/або обставини, які перешкоджали позивачу звернутися до суду.

Введення воєнного стану в країні та проходження позивачем військової служби не може бути безумовною підставою поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 вказаної статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи відсутність перешкод у позивача для своєчасного звернення до суду, а також відсутність обґрунтувань поважності причин такого пропуску на вимогу ухвали про залишення позову без руху, позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст. 123, 169 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 04.06.2024 р.

Суддя Н. В. Лісовська