Справа № 297/1776/24
Суддя: ФЕЙІР О. О.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №297/1776/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Іванчовій І.С., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Литвинова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове справу за адміністративним позовом адвоката Литвинова Вячеслава Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі Михайла Арпадовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Литвинов Вячеслав Вячеславович в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до інспектора Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі Михайла Арпадовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що інспектором Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Гомокі Михайло Арпадовичем 02 квітня 2024 року винесено постанову серії ЕНА №1808014, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Із вказаною постановою позивач ОСОБА_1 не згідний, вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення, а тому постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так, жодних доказів скоєного правопорушення, поліцейським, який складав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, надано не було. Разом з тим, позивач вважає, що керуючи транспортним засобом не здійснював перестроювання, поворот або розворот, тобто не виконував жодної дії, передбаченої п.9.2 б) ПДР. Таким чиному, у останнього була відсутня необхідність та зобов`язання вмикати покажчик повороту. Крім того, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а також порушено порядок розгляду та винесення такої, та права позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП. Також вважає, що інспектор поліції із невідомих причини не обмежився усним зауваженням при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення. А тому, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та пояснив, що постановою інспектора Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 02.04.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністратвине стягнення у виді штрафу. Однак, не вважає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, їхав прямо, напрямок руху не змінював, а тому покажчик повороту не вмикав. Також додав, що не заїжджав на перехрестя з круговим рухом, оскільки їхав прямо, при цьому пояснив, що надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по колу. Просив звернути увагу на той факт, що якби він ввімкнув покажчик правого повороту, то це б могло бути незрозумілим для інших учасників руху, оскільки за перехрестям з круговим рухом знаходився поворот праворуч, а тому, ввімкнення ним покажчика правого повороту могло б призвести до аварійної ситуації. Просив позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Литвинов В.В. позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та пояснив, що інспектором Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Гомокі М. А. 02 квітня 2024 року винесено постанову серії ЕНА №1808014 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач ОСОБА_1 не згідний, оскільки вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення. Додав, що згідно правил дорожнього руху, водій транспортного засобу повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, а також перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Однак, ОСОБА_1 рухаючиь по головній дорозі, жодних з таких дій не виконував, а їхав прямо. Також зазначив, що якби ОСОБА_1 ввімкнув покажчик правого повороту, то це б могло бути незрозумілим для інших учасників руху, оскільки за перехрестям з круговим рухом знаходився поворот праворуч, а тому ввімкнення останнім покажчика правого повороту могло б призвести до створення аварійної ситуації. Разом з тим, звернув увагу суду на те, що поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови неодноразово зазначав, що дане правопорушення є молозначним, однак не зважаючи на таке, не обмежився попередженням, а наклав адміністративне стягнення у виді штрафу. Також вважав, що вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а також порушено порядок розгляду та винесення такої, та права позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП. Просив позов задоволити.

Відповідач - інспектор Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі М.А., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 53-54).

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. в судове засідання не з`явився, однак 14.05.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає оскільки, що стосується доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, незабезпечення права на захист, то такі доводи спростовуються особистим підписом позивача на оскаржуваній постанові. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Так, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР. Інспектором Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 1808014 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, на місці вчинення адміністративного правопорушення, інспектором Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 було здійснено відеофіксацію події, де чітко зафіксовано факт правопорушення, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015. Посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 57-61).

15.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Литвинов В.В. подав до суду відповідь на відзив, згідно якої посилання представником відповідача у відзиві на дорожні знаки 4.10 - круговий рух та 2.1 дати дорогу, не передбачають ввімкнення водієм транспортного засобу покажчика повороту. Більш того, транспортний засіб червоного кольору, який відображено на відеозаписі, з яким ознайомлювалась сторона захисту в приміщенні Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, рухався по крайній правій полосі, не виїжджаючи на круговий рух та не змінюючи напрямку руху. Крім того, звернув увагу суду на той факт, що по ходу руху транспортного засобу червоного кольору, який відзнято інспектором поліції за допомогою невідомого електронного пристрою, праворуч розташовано примикання проїзної частини вулиці Михайла Тимощука, та при вмиканні правого показника повороту, водії транспортних засобів, які знаходяться на перехресті вулиць Мукачівська, Корятовича та М.Тимощука, помилково зрозуміли б вказаний покажчик щодо руху автомобіля з поворотом праворуч на вул. М. Тимощука, оскільки відстань від виїзду із кругового руху до примикання проїзної частини вул. М. Тимощука складає менше 1 м, що в свою чергу утворить аварійно-небезпечну ситуацію. Таким чином, у вказаній дорожній обстановці, включення правого покажчика повороту, призвело б до утворення аварійно-небезпечної дорожньої ситуації, що категорично заборонено учасникам дорожнього руху. Разом з тим, представником відповідача наведено посилання на ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» щодо можливості використання фото- і відеотехніки, в тому числі на форменому одязі та транспортних засобах працівників Національної поліції України. Однак жодним чином не доведено, та не надано будь-яких доказів того, що інспектор Берегівського РВП ОСОБА_2 здійснював фіксування руху транспортного засобу ВАЗ 2109, саме на такий пристрій (а.с. 65-68).

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02 квітня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення п.9.2 б Правил дорожнього руху (а.с. 11-12).

Згідно вказаної постанови, 02.04.2024 року о 16 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом реєстраційний номер 72879 РЕ по вул. Мукачівській в м. Берегове при зміні напрямку руху з кругового руху не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР (а.с. 11-12).

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Санкція даної статті передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Так, згідно п. 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перестроюванням, поворотом або розворотом.

За приписами пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ПДР, «Дорожній знак 4.10 "Круговий рух" вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом».

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як ствердив в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 , при проїзді перехрестя він надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по колу, а тому, на думку суду, цим самим останній визнав, що керуючи транспортним засобом заїхав на перехрестя з круговим рухом, та поїхав прямо, здійснивши при цьому, як встановлено, виїзд з перехрестя з круговим рухом, не вмикаючи при цьому покажчик правого повороту.

Так, перевага у русі на перехрестях, де організовано круговий рух, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи у зоні дії знаку 4.10 «Круговий рух», який вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом, припинив круговий рух та здійснив виїзд з перехрестя з круговим рухом, не подавши при цьому відповідний сигнал світловим покажчиком правого повороту, чим самим порушив п. 9.2 б Правил дорожнього руху.

Таке також встановлено записом з відеореєстратора службового автомобіля Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, який був досліджений в ході судового розгляду справи та яким встановлено факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2 б Правил дорожнього руху.

Суд вважає безпідставними також доводи позивача про те, що ввімкнення покажчика правого повороту у даному випадку могло бути б незрозумілим для інших учасників руху, оскільки, на думку суду, ОСОБА_1 мав можливість вимкнути покажчик повороту одразу після виїзду з перехрестя з круговим рухом, давши зрозуміти учасникам дорожнього руху його наміри щодо подальшого руху прямо по напрямку головної дороги, та врахувати, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водії інших транспортних засобів повинні також переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 Правил дорожнього руху).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та наявні докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектором Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі М. А., оскільки виклад обставин вчиненого правопорушення відповідає дійсним обставинам, а факт порушення ОСОБА_1 п.9.2.б Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі М. А. діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Інші доводи позивача суд вважає також необґрунтованими та такими, що жодним чином не спростовують факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі поданих сторонами доказів.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, суд вважає факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП знайшов своє підтвердження та жодними доказами наданими позивачем та його представником не спростовується.

Також, суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП було накладено відносно останнього в мажах санкції даної статті, яка передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому, доводи представника позивача про те, що відносно останнього слід було застосувати адміністративне стягення у виді попередження не грунтуються на нормах закону, оскільки санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає такого виду адміністративного стягнення, як попередження.

Разом з тим, застосування до особи усного зауваження на підставі ст. 22 КУпАП, яке за своєю правовою природою відрізняється від такого виду адміністративного стягнення, як попередження, можливе тільки в тому випадку, коли буде встановлено малозначність адміністративного правопорушення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 122, 247, 287 КУпАП, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 241, 244, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

рішив:

в задоволенні адміністративного позову адвоката Литвинова Вячеслава Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 до інспектора Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі Михайла Арпадовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ФЕЙІР О. О.