Справа № 520/7037/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 червня 2024 року Справа № 520/7037/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії Відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ, та незарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування на посаді голови Кочетоцької селищної ради з 01.07.2002 року по 16.11.2010 року.

- Стягнути з Відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 понесені судові витрати у розмірі 1211,20 грн. на р/р: IBAN:UA4248389, МФО банку: 305299, ПриватБанк, рахунок отримувача: 8389, РНОКПП отримувача: НОМЕР_1 .

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідачі надали до суду відзив, з позовними вимогами не погоджуються, просять відмовити в задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 17.10.2017 року згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

16.02.2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Харківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві Рішенням від 23.02.2024 № 40 повідомило про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з тих підстав, що з 04.07.2001 року набрав чинності Закон України від 07.06.2001 року №2493-ІІІ Про службу в органах місцевого самоврядування, статтею 14 якого посади голів сільської ради віднесені до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій

посад державних службовців.

В період з 01.07.2002 року по 16.11.2010 року ОСОБА_1 працювала в Кочетоцькій селищній раді на посаді селищного голови, їй було присвоєно 12 ранг державного службовця та була прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_2 від 05.09.1978 р.

Позивач працювала в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області на посаді головного спеціаліста відділу надання житлових субсидій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг до 31.08.2023 року, та заробітна плата по відповідній посаді станом на лютий 2024 року складає: посадовий оклад 17782,50 грн., надбавка за ранг 500,00 грн., надбавка за вислугу років 5334,75 грн., а всього 23617,25 грн.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

З приводу спірних відноси суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Водночас, згідно з статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу".

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.

Пунктом 2 Порядку №622, встановлено, що згідно із пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII Про державну службу мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до наведених правових норм Законів України №3723-XII, №889-VIII, Порядку №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу мають жінки, а саме:

- державні службовці та особи, за наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01 травня 2016 року), займали посади державної служби (працювали на посадах державних службовців), та мають не менш як 10 років стажу на посадах державної служби у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працювали на посадах державних службовців;

- особи, які на день набрання чинності цим Законом (01 травня 2016 року), мали не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- державні службовці та особи, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за наявності страхового стажу 30 років;

- особи, яким не призначали пенсію відповідно до Закону України Про державну службу №3723-XII від 16 грудня 1993 року до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII Про державну службу за умови наявності достатнього страхового стажу, стажу державної служби та досягнення певного віку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Щодо врахування до стажу державної служби вищевказаних періодів роботи позивача суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VII Про державну службу стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03 травня 1994 року (була чинною до 01 травня 2016 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

За правилами статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування, належать, зокрема, посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Позивач, у спірний період з 01.07.2002 року по 16.11.2010 року займала посаду голови Кочетоцької селищної ради.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займав посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких згідно статті 14 Закону №2493-III та Порядку №229 зараховується до стажу державної служби.

За матеріалами справи судом встановлено, що року позивач працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивачки.

Має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу».

Оскільки позивачем не заявлялася вимога про скасування рішення про відмову в переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, та скасувати управлінське рішення № 40 від 23 лютого 2024 року, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві.

Таким чином суд приходить висновку що вказане рішення ГУ ПФУ в місті Києві є протиправним, підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що в даній справі відмова у переведенні була винесена Головним управління Пенсійного фонду України в місті Києві, то вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) у переведенні на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ, та незарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування на посаді голови Кочетоцької селищної ради з 01.07.2002 року по 16.11.2010 року.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві № 40 від 23 лютого 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.