Справа № 420/33710/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання відповідача визнати за позивачем право на пільгову пенсію за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення до пенсійного органу, тобто з 11.09.2023 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі пояснень на позовну заяву.

Позов обґрунтований позивачем тим, що спірне рішення є неправомірним, оскільки згідно висновків Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії на пільгових умовах. Отже, записами трудової книги, архівними довідками підтверджується, що позивач працював трактористом-машиністом у різних господарствах на тракторах протягом усього робочого року, зокрема, як трактористом на полі, так і трактористом на фермах в зимовий час, так і зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, оскільки специфіка його роботи вимагала постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування, тобто всі роботи, які виконував позивач були пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки - трактора. Таким чином, позивач працював трактористом-машиністом повний робочий день, має відповідне посвідчення, постійно був зайнятий на тракторах протягом повного сезону сільгоспробіт. Таким чином, досягнувши 55-річного віку, при наявності достатнього стажу роботи, позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що 19.09.2023 року Головним управлінням на підставі заяви та наданих документів було винесено рішення №17 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону №1058-IV. Підставою для винесення вищевказаного рішення послугувала відсутність необхідного страхового стажу для призначення даного виду пенсії. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року згідно архівної довідки від 09.08.2023 року №77, оскільки зазначене в ній ім`я ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_2 ) - стаж зараховано згідно наявних даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5. Крім того, позовна вимога позивача щодо зобов`язання Головного управління зарахувати до страхового стажу період роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV також не підлягає задоволенню з тих підстав, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

Пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 54 років на момент звернення до пенсійного фонду)

11 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 19.09.2023 року №17 про відмову у призначенні пенсії.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 зазначено про те, що пенсійний вік визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік заявника 54 роки 11 місяців 17 днів. Необхідний страховий стаж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Страховий стаж особи становить 22 роки 04 місяці 04 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року згідно архівної довідки від 09.08.2023 року №77, оскільки зазначене ім`я не відповідає паспортним даним заявника (стаж зараховано згідно наявних даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5). Згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сількогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства при досягненні 55 років: за наявності страхового стажу 30 років стажу роботи на посаді тракториста-машиніста 20 років. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 25.09.2033 року.

Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні приписи містить п. в) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача Серії НОМЕР_1 від 25.01.1996 року вбачається, зокрема, що у період з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року позивач працював трактористом у колгоспі «Дружба», який з 01.04.2000 року був реорганізований у ТОВ «Дружба».

Проте, до пільгового стажу роботи позивача не враховано періоди роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року, оскільки згідно архівної довідки від 09.08.2023 року №77 зазначене ім`я не відповідає паспортним даним заявника (стаж зараховано згідно наявних даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5).

З матеріалів справи позивача вбачається, що позивачем надавалася до пенсійного органу архівна довідка Прилуцького району Черніговської області Яблунівської сільської ради №77 від 09.08.2023 року про підтвердження роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Дружба» з жовтня 1991 року по 14 березня 2003 року.

Так, Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що не зарахування періодів роботи до стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення документації підприємства. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці та у наданих довідках для підтвердження наявності трудового стажу.

В даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи, відомостей у довідках відповідачем до суду не надано.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №686/3264/16-а зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

Враховуючи наявність в трудовій книжці позивача записів про періоди його роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року в колгоспі «Дружба» на посаді тракториста, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 про відмову позивачу в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення, відповідач має бути зобов`язаний судом зарахувати до пільгового стажу роботи позивача з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2023 року про призначення пенсії.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки суд, з урахуванням дискреційних повноважень органу, не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що правовідносини з позивачем мають відбуватися з органом пенсійного фонду за місцем проживання позивача, а саме з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, і саме до останнього позивач мав би позиватись з питанням призначення пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає як відповідач лише в частині визнання/невизнання протиправним його рішення, оскільки дії зобов`язального характеру щодо призначення йому пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 про відмову позивачу в призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2023 року про призначення пенсії, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) про визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання відповідача визнати за позивачем право на пільгову пенсію за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення до пенсійного органу, тобто з 11.09.2023 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.09.2023 року №17 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 15.10.1991 року по 14.03.2003 року та повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2023 року про призначення пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА