Справа № 460/5001/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2024 року м. Рівне №460/5001/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Служби безпеки України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

13 травня 2024 року до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Управління Служби безпеки України в Рівненській області (далі УСБУ в Рівненській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії УСБУ в Рівненській області щодо зменшення в довідках від 11.03.2023 №17/18 станом на 29.01.2020, від 11.03.2023 №17/19 станом на 01.01.2021 та від 24.02.2023 №17/15 станом на 01.01.2022 розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати УСБУ в Рівненській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21, для здійснення обчислення та перерахунку ГУ ПФУ в Рівненській області з 01.02.2020 основного розміру його пенсії;

- зобов`язати УСБУ в Рівненській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21, для здійснення обчислення та перерахунку ГУ ПФУ в Рівненській області з 01.02.2021 основного розміру його пенсії;

- зобов`язати УСБУ в Рівненській області підготувати та надати до ГУ ПФУ в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №460/17634/22, для здійснення обчислення та перерахунку ГУ ПФУ в Рівненській області з 01.02.2022 основного розміру його пенсії.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 провадження у справі було відкрито, та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позов мотивований тим, що позивачем подана заява до відповідача про добровільне виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22. Згідно вказаної заяви, Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області на виконання рішень суду направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки від 11.03.2023 № 17/18 станом на 29.01.2020, № 17/19 станом на 01.01.2021 та від 24.02.2023 № 17/15 станом на 01.01.2022 за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби для здійснення перерахунку розміру пенсії позивача. Однак ознайомившись із вказаними довідками, які видані на виконання рішень суду, позивач вважає, що у вказаних довідках розміри надбавки за особливості проходження служби та премії не відповідають вимогам, встановленими наказами СБУ, не зазначено надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі, встановлену при призначенні пенсії у розмірі 20 % та не вірно обраховані посадовий оклад та оклад за військовим званням. Вважаючи вказані дії протиправними, з метою захисту порушених прав, позивач звернувся до суду.

Ухвала суду від 14.05.2024 про відкриття провадження до електронного кабінету УСБУ в Рівненській області в підсистемі «Електронний суд» надійшла 14.05.2024.

27.05.2024 на адресу суду, представником відповідача, подано відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне. Так, УСБУ в Рівненській області, на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22, підготовлено та подано до ГУ ПФУ в Рівненській області довідки від 11.03.2023 № 17/18, № 17/19 та від 24.02.2023 № 17/15 про розмір грошового забезпечення яке могло б бути встановлено станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 за посадою аналогічною тій яку ОСОБА_2 обіймав на час звільнення зі служби. Вважаючи, що УСБУ в Рівненській області, видаючи довідки на виконання рішення суду у справі № 460/13161/21 та № 460/17634/22, нібито невірно їх виконало (після вчинення вказаних вище дій), ОСОБА_1 звернувся до суду з новою позовною заявою, розгляд якої призначено у справі № 460/5001/24. Разом з тим, вказав, що статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Отже, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує. Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. У межах спірних відносин, які є предметом розгляду вже у справі №460/5001/24, ОСОБА_1 фактично не погоджується із діями УСБУ в Рівненській області, які пов`язані із розміром грошового забезпечення вказаного у довідках №17/15, №17/18 та №17/19, що підготовлені та подані УСБУ в Рівненській на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справах № 460/13161/21 та № 460/17634/22. Тобто, ключовим аспектом спірних правовідносин, які розглядаються у справі №460/5001/24 є неналежне (на думку ОСОБА_1 ) виконання УСБУ в Рівненській області рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22, які набрали законної сили. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Як було вже вказано вище, за наслідками аналізу предмету позову у справі №460/5001/24 вбачається, що він фактично спрямований на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22. З урахуванням викладеного, вважаємо, що обраний позивачем у справі №460/5001/24 спосіб захисту є невірним способом виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22. Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Отже, спір у справі №460/5001/24 є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22, але виник на стадії виконання судового рішення. Враховуючи означене, вважаємо, що ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до УСБУ в Рівненській області у справі №460/5001/24. На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером СБУ України у Рівненській області, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21, яке набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023, позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Рівненській області щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 та 01.01.2021. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.02.2020 та з 01.02.2021 перерахунку основного розміру пенсії.

Також, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №460/17634/22, яке набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задоволено. Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 за посадою, відповідною або аналогічною його останній штатній посаді, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та індексації для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022 основного розміру його пенсії.

Тобто вказаними рішеннями суду, які набрали законної сили, вказано порядок їх виконання, а саме зобов`язано Управління Служби безпеки України в Рівненській області підготувати та надати довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за аналогічною посадою, яку він обіймав на час звільнення з військової служби станом на 29.01.2020 року, 01.01.2021 року та 01.01.2022 року відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року та 01.02.2022 року перерахунку основного розміру пенсії.

24.02. та 13.03.2023, з посиланням на рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22, Управління Служби безпеки України в Рівненській області підготувало та направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 щодо ОСОБА_1 .

Позивачем, подані заяви від 27.11.2023 до відповідача про підготовку та надання довідок про розмір грошового забезпечення на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/13161/21 та №460/17634/22.

Згідно відповідей Управління Служби безпеки України в Рівненській області № 17/К-53/12 та № 17/К-54/12 від 25.12.2023 повідомлено, що на виконання рішень суду направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки від 24.02.2023 та від 13.03.2023 станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 № 17/15, № 17/18 та № 17/19 за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби для здійснення перерахунку розміру пенсії позивача.

Вважаючи, що Управління Служби безпеки України в Рівненській області, видаючи довідки на виконання рішення суду, вказало розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, що не відповідають вимогам, встановленими наказами СБУ, не зазначило надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі, встановлену при призначенні пенсії у розмірі 20 % , а також не вірно обрахувало посадовий оклад та оклад за військовим званням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Отже, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22, підготовлено та подано до ГУ ПФУ в Рівненській області довідки від 11.03.2023 № 17/18, № 17/19 та від 24.02.2023 № 17/15 про розмір грошового забезпечення яке могло б бути встановлено станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 за посадою аналогічною тій яку ОСОБА_2 обіймав на час звільнення зі служби..

Тобто, у межах спірних відносин позивач фактично не погоджується із діями відповідача, які пов`язані із розміром грошового забезпечення вказаного у довідках, які видані на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22.

Суд зазначає, що ключовим аспектом спірних правовідносин, які розглядаються у даній справі є неналежне виконання Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22, які набрали законної сили.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, врегульовано у стаття 370-383 розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382, ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

На підставі вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 (справа №806/2143/15), від 03 квітня 2019 року (справа №820/4261/18), від 09 липня 2019 року (справа №826/17587/18), від 31 липня 2019 року (справа №803/688/18), від 23 липня 2020 року (справа №661/89/17), від 24 липня 2020 року (справа №501/2172/15-а), Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а.

При цьому, при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Суд зазначає, що за наслідками аналізу предмету позову у даній справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання інших судових рішень у справах №460/13161/21 та № 460/17634/22.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/13161/21 та від 01.11.2022 у справі № 460/17634/22.

Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Суд зазначає, що відповідні заяви повинні бути подані в рамках справ №460/13161/21 та № 460/17634/22.

Позивач не скористався правом на подання у справах №460/13161/21 та № 460/17634/22 заяв, в порядку ст.382 КАС України.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Отже, спір у цій справі №460/5001/24 є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справах №460/13161/21 та № 460/17634/22, але виник на стадії виконання судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовної заяви поданої до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для поверненя сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 червня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління Служби безпеки України в Рівненській області (вул. Відінська, буд. 4,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 20001668)

Суддя Д.П. Зозуля