Справа № 520/258/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 р. Справа № 520/258/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023, АДРЕСА_1 по справі № 520/258/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні і не виплаті йому компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 24 листопада 2020 року за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року по справі № 520/16252/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 24 листопада 2020 року в порядку, призначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/16252/21 від 05.07.2022 відповідачем було здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, проте Військовою частиною НОМЕР_1 не нараховано та не виплачено компенсацію втрати частини доходів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні і не виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі №520/16252/21.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 по справі №520/258/23 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що відносини військової служби (трудові відносини) з позивачем припинені 24.11.2020. Затримка виплат боргу за рішенням суду не має жодного відношення до розрахунків по заробітній платі та, тим більше, не є втратою частини доходів з урахуванням фактичного припинення трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 та п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2021 по справі №520/16252/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі №520/16252/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 по справі №520/16252/21 - скасовано; адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - задоволено; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено. Постанова набрала законної сили 05.07.2022.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем було виконано вказане рішення 05.07.2022 , а саме: перераховано на банківський рахунок позивача кошти у розмірі 48456,20 грн.

Сторонами у справі дана обставина не заперечується.

Позивач вважає, що оскільки відбулася невиплата індексації грошового забезпечення у строк, то він має право на виплату компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 24 листопада 2020 року в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, у зв`язку з чим звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачу повинна бути виплачена індексація грошового забезпечення (що підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили) і оскільки з вказаної дати позивачу неправомірно не виплачувалася відповідачем така індексація, то на суми такої індексації має виплачуватися компенсація втрати частини доходів.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції в частині, що оскаржується, з таких підстав.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Стаття 2 Закону №2050-IIІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (пункт 4 Порядку № 159).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Водночас, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Колегія суддів зазначає, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №400/902/19 та від 08.11.2021 у справі №460/8138/20.

Окрім того, колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу №240/11882/19 зазначила, що у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

При цьому, строк нарахування компенсації втрати частини доходів позивача повинен обраховуватись з 01.12.2015 по 28.02.2018, оскільки з постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі №520/16252/21 вбачається, що саме з 01.12.2015 по 28.02.2018 повинна бути виплачена позивачу індексація грошового забезпечення, і оскільки з вказаної дати позивачу неправомірно не виплачувалася відповідачем така індексація, то на суми такої індексації має виплачуватися компенсація втрати частини доходів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні і не виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі № 520/16252/21 та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити вказану індексацію за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в порядку, призначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21лютого 2001 року №159.

Посилання апелянта на необхідність зменшення розміру компенсаційних виплат з урахуванням періоду затримки виплати заборгованості, того з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалось питання щодо стягнення сум компенсації та частини доходів ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 520/258/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк