Справа № 320/20878/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Парінов А.Б.,

судді: Беспалов О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт II Наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 02.06.2023 №119 о/с «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції, з 03.06.2023;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного за період з 03 червня 2023 року (наступний за датою звільнення робочий день) по день постановлення судового рішення в справі;

- допустити рішення суду до негайного виконання, в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Бучанського районного управління поліції.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області від 30 травня 2023 року № 204 та Наказ «По особовому складу» № 119о/с від 02 червня 2023 року не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонності; розсудливості; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Позивач зазначає, що про факт проведення службового розслідування він дізнався 01 червня 2023 року, за наслідками ознайомлення із Наказом № 204, жодних пояснень по суті обставин, які були предметом службового розслідування, позивачем не надавалось, та особами, які проводили службове розслідування, не витребовувались, відсторонення від служби не здійснювалось, тому, на думку позивача, під час проведення службового розслідування відповідачем допущено істотні порушення вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Також позивач вказує, що позбавлення його права на подачу пояснень та документів призвело до неможливості подати документи, що характеризують його особу, а саме: ОСОБА_1 в період з 28.07.2014 по 26.12.2014, з 27.12.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 21.03.2023 року № А-938. Окрім того, позивач зазначає, що у змісті спірного Наказу від 30.05.2023 №204 міститься лише перелік порушень, які ставляться в провину позивачу, однак обставин вчинення правопорушення та висновків, як це передбачено ст. ст. 19, 26 Статуту він не містить, що свідчить про протиправність останнього у зв`язку з недотриманням приписів ст. 2 КАС України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представником позивача подано до суду пояснення, у яких останній акцентує увагу на незаконності звільнення позивача зі служби в поліції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 17.12.2010 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 -службі Національної поліції України. Наказом Головного Управління Національної поліції в Київській області від 03.02.2023 № 25о/с позивача призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції.

17.05.2023 до Головного Управління Національної поліції в Київській області надійшла доповідна записка начальника Управління головної інспекції ГУНП в Київській області щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Бучанського районного управляння поліції ГУНП в Київській області. За даним фактом наказом Головного Управління Національної поліції в Київській області №744 від 18.05.2023 призначено службове розслідування.

Начальником Головного Управління Національної поліції в Київській області Андрієм Нєбитовим 29.05.2023 затверджено висновок службового розслідування, призначеного за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Дисциплінарною комісією вирішено, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, ст. ст. 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, що виразилося у недотриманні положень конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції, систематичному порушенні порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 02.06.2023 №119 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби ОСОБА_1 , з 02.06.2023.

Позивач, не погоджуючись з вказаними наказами відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у ході проведення службового розслідування ГУНП в Київській Області встановлено підтвердження відомостей, які стали підставою для його призначення. Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними, а доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку. Окремо суд зазначив, що в цьому випадку, позивачем вчинено діяння, несумісне із займаною ним посадою, оскільки позивачем скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Крім того, факт вчинення встановлених службовим розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції. З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд погоджується з позицією відповідача про правильну кваліфікацію дій позивача, як вчинення дисциплінарного проступку, тому пункт II Наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо, відповідно позовна вимога про скасування вказаного наказу задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних кримінальних правопорушень, вчинених поліцейськими.

За визначенням частини першої статті 17 Закону N 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 2, 4, 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування.

Так, наказом ГУНП в Київській області від 18.05.2023 № 744 призначено службове розслідування за інформацією, викладеною у доповідних записках начальників структурних та відокремлених підрозділів головного управління про можливі неправомірні дії окремих працівників ГУНП в Київській області.

29.05.2023 начальником Головного Управління Національної поліції в Київській області Андрієм Нєбитовим затверджено висновок службового розслідування.

У висновку зазначено, що у доповідній записці начальника Управління головної інспекції ГУНП в Київській області від 17.05.2023 зафіксовано, що 17.05.2023 зі спецлінії « 102» до відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що працівники поліції на блок посту взяли неправомірну вигоду в його сина ОСОБА_3 в розмірі 500 гривень. Вказана подія зареєстрована до системи ІПНП ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за № 2303 від 17.05.2023.

Відповідно до Книги служби нарядів та розстановки нарядів відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області 17.05.2023 для здійснення превентивних заходів та реагування на заяви та повідомлення громадян про правопорушення або події, на службовому автомобілі марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) на добове чергування до складу групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУ під позивним «Акцент-511» заступили: інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

У подальшому, 17.05.2023 о 15.56 зі спецлінії « 102» до відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що в с. Наливайківка, Бучанського району працівники поліції годину тому на блок посту взяли неправомірну вигоду в його сина - ОСОБА_3 , 2001 року народження у розмірі 500 гривень.

У своєму поясненні працівникам поліції ОСОБА_3 зазначив, що близько 15:00 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 на мотоциклі марки «Loncin», 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою з с. Наливайківка до смт Макарів, Бучанського району.

Між зазначеними населеними пунктами на відстані близько 500 - 600 метрів від блок-поста ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які рухались на зустріч на автомобілі марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Під час перевірки документів, зі слів ОСОБА_3 поліцейські повідомили його, що складатимуть матеріали за фактом адміністративного правопорушення та виписуватимуть штраф за те, що в нього не було страхового полісу на мотоцикл.

Зі слів ОСОБА_3 , він почав розмову з поліцейськими, щоб вирішити питання на місці, без складання адміністративних матеріалів, на що один з працівників поліції запросив його до службового автомобіля, де під час розмови домовився з поліцейськими розрахуватись на місці та надав гроші однією купюрою номіналом 500 гривень, поклавши їх біля ручки КПП.

Після даної події, працівники поліції повернули документи.

Надалі, ОСОБА_3 повідомив про даний факт ОСОБА_5 та по телефону свого батька ОСОБА_2 , який був обурений поведінкою поліцейських, у зв`язку з чим звернувся на спецлінію « 102».

ОСОБА_5 надала аналогічне за змістом пояснення, яке надав ОСОБА_3 .

За інформацією наданою УІАП ГУ встановлено, що 17.05.2023 екіпаж з позивним «Акцент -511», тобто старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період часу з 14.30 по 16.00 рухався з смт Макарів до населеного пункту Ніжиловичі через село Наливайківка Бучанського району Київської області.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що у порушення вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, вивчити відеозапис з нагрудного відеореєстратору (бодікамери) лейтенанта поліції ОСОБА_4 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вказаний період часу не представилося можливим, у зв`язку з тим, що поліцейські його не здійснювали.

З приводу скарги ОСОБА_2 на спецлінію « 102» про те, що годину тому на блок посту працівники поліції взяли грошові кошти у сумі 500 грн. з його сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомив, що ніяких грошових коштів не брав, заявника та його сина не знає, про яку ситуацію йде мова не відомо.

Опитаний ОСОБА_1 надав аналогічне за змістом пояснення, що й ОСОБА_4 .

З метою підтвердження чи спростування інформації, викладеної у повідомленні ОСОБА_2 за фактом отримання неправомірної вигоди працівникам поліції, дисциплінарною комісією запропоновано ОСОБА_4. та ОСОБА_1 пройти опитування за допомогою використання поліграфу, на що вони погодились.

Відповідно до Висновку за результатами проходження дослідження з використанням поліграфа від 26.05.2023 стосовно ОСОБА_1 , останньому поставлено наступні запитання:

1) Чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_6 ;

2) Чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошові кошти в розмірі 500 гривень) від ОСОБА_3 .

За результатами проведеного психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа (далі - ПФДП) на підставі отриманих фізіологічних реакцій з високим ступенем достовірності зроблений висновок: рівень контактності ОСОБА_1 був низький, виявлені навмисні спроби протидії дослідженню, а саме встановлено, що ОСОБА_1 приймав заспокійливі препарати (ліки).

На питання № 1 на групу перевірочних запитань відносно того чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_3 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме встановлено, що ОСОБА_1 зупиняв мотоцикл під керуванням ОСОБА_3 .

На питання № 2 на групу перевірочних запитань відносно того чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошві кошти в розмірі 500 грн.) від ОСОБА_3 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме: встановлено, що ОСОБА_1 отримував неправомірну вигоду від ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти у розмірі - гривень.

Окрім того, під час проведення службового розслідування 18.05.2023 працівники УПД здійснили перевірку діяльності окремих працівників сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 (Макарів) Бучанського РУП Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 складено 30 адміністративних матеріалів, з яких 4 за ст. 130 КУпАП.

Інспектором СРПП цього ж відділення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено 284 адміністративних матеріалів, з яких 54 за ст. 130 КУпАП.

В порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, під час перегляду відеозаписів з нагрудних бодікамер вказаних поліцейських встановлено, що момент зупинки транспортних засобів правопорушників не фіксується.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі складений адміністративний протокол серії ААД № 334429 за ст. 130 КУпАП, не містить документ, який посвідчує особу (замість цього прописано в графі - «особу встановлено»). Аналогічним чином, при оформленні протоколу серії ААД № 334437 зазначено, що особу встановлено згідно бази ІПНП.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в постанові серії БАД № 337063 не вказано документ, яким було засвідчено особу правопорушника.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у протоколах серії ААД № 318538, ААД № 333308, ААД № 334424, ААД № 335033 - відсутні підписи осіб про ознайомлення з протоколом і отримання копії протоколу.

В порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, відсутні відеозаписи з нагрудної бодікамери під час документування адміністративних правопорушень: БАД № 337076 від 29.04.2023; БАД № 337070 від 26.04.2023; БАД № 337092 від 26.04.2023; БАД № 337065 від 23.04.2023; БАД № 337059 від 23.04.2023; БАД № 337095 від 14.05.2023; БАД № 337317 від 14.05.2023; БАД № 337096 від 14.05.2023; БАД № 337058 від 20.04.2023; БАД № 337064 від 20.04.2023; БАД № 337315 від 11.05.2023; БАД № 337314 від 11.05.2023; БАД № 337311 від 05.05.2023; БАД № 434019 від 05.05.2023; БАД № 337093 від 02.03.2023; БАД № 337078 від 02.05.2023; БАД № 337066 від 23.04.2023; БАД № 337077 від 29.04.2023; БАД № 337091 від 26.04.2023; БАД № 337060 від 23.04.2023; БАД № 337067 від 23.04.2023; БАД № 3337069 від 26.04.2023; ГАБІ № 871543 від 23.04.2023; ГБВ № 523192 від 08.05.2023.

Враховуючи викладені обставини, Дисциплінарною комісією вирішено, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, ст. ст. 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, що виразилося у недотриманні положень конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції, систематичному порушенні порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 № 204 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуваний наказ, колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За змістом частин першої-третьої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали службового розслідування не містять пояснень позивача стосовно оформлення останнім адміністративних матеріалів.

У свою чергу, встановлені обставини свідчать про те, що службове розслідування щодо позивача проведено без додержання вимог Дисциплінарного статуту, а саме: не повно та не об`єктивно з`ясовано усі обставини; не встановлено, в чому полягає порушення і вина позивача, так як дисциплінарна комісія обмежилась лише описом доповідної записки та поясненнями керівника в частині порушення позивачем вимог КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Так, у висновку службового розслідування відповідачем констатовано, що дії ОСОБА_1 , які виразились у недотриманні положень конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, а також вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції, систематичному порушенні порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх, підтверджені під час проведення службового розслідування.

Поряд з цим, наведені доводи відповідача спростовуються наступним.

Відповідно до статті 64 Закону N 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Так, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

У свою чергу, невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про доведеність обставин щодо отримання позивачем неправомірної вигоди від ОСОБА_3 , про які повідомив батько останнього - ОСОБА_2 .

Так, зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що з метою підтвердження чи спростування інформації, викладеної у повідомленні ОСОБА_2 за фактом отримання неправомірної вигоди працівникам поліції, дисциплінарною комісією запропоновано ОСОБА_4. та ОСОБА_1 пройти опитування за допомогою використання поліграфу, на що вони погодились.

Відповідно до Висновку за результатами проходження дослідження з використанням поліграфа від 26.05.2023 стосовно ОСОБА_1 , останньому поставлено наступні запитання:

1) Чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_6 ;

2) Чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошові кошти в розмірі 500 гривень) від ОСОБА_3 .

За результатами проведеного психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа (далі - ПФДП) на підставі отриманих фізіологічних реакцій з високим ступенем достовірності зроблений висновок: рівень контактності ОСОБА_1 був низький, виявлені навмисні спроби протидії дослідженню, а саме встановлено, що ОСОБА_1 приймав заспокійливі препарати (ліки).

На питання № 1 на групу перевірочних запитань відносно того чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_3 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме встановлено, що ОСОБА_1 зупиняв мотоцикл під керуванням ОСОБА_3 .

На питання № 2 на групу перевірочних запитань відносно того чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошві кошти в розмірі 500 грн.) від ОСОБА_3 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме: встановлено, що ОСОБА_1 отримував неправомірну вигоду від ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти у розмірі - гривень.

Зважаючи на указаний висновок та поясненнях поліцейських, які відбирали пояснення у ОСОБА_3 , його батька та дівчини ОСОБА_5 (як зазначено у висновку службового розслідування), відповідач дійшов висновку, що обставини, повідомлені ОСОБА_2 .

Так, основні принципи, завдання, загальні умови, організацію проведення опитування осіб з використанням поліграфа у Національній поліції України визначає Інструкція про порядок використання поліграфів у Національній поліції України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.11.2017 № 920, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.12.2017 за № 1472/31340 (далі - Інструкція № 920).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 920 метою проведення опитування є перевірка наданої інформації.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 920 результати опитування не мають будь-якої доказової сили, носять вірогідний та орієнтовний характер, є одним із джерел інформації, що підлягає оцінці разом з іншою сукупністю зібраних даних.

Надаючи правову оцінку іншим доказами, що зібрані під час проведення службового розслідування, колегія суддів звертає увагу, що останні є суперечливими та не дають змоги підтвердити факт отримання позивачем неправомірної вигоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у період проведення службового розслідування, а саме: 22.05.2023, до Бучанського РУПГУНП надійшла заява ОСОБА_3 , у якій останній просив його звернення та звернення його батька ОСОБА_2 від 17.05.2023 не розглядати, так як дана подія сталась не з тими працівниками поліції, яких він вказав раніше. Також, ОСОБА_3 повідомив, що ті дані, які останній надав 17.05.2023 він підтримувати не буде, так як вони неправдиві.

Поряд з цим, указана заява не була прийнята до уваги відповідачем, як і не було враховано тієї обставини, що 17.05.2023 по прибуттю СОГ за місцем проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , який зателефонував на спецлінію « 102 » з повідомленням про те, що в с. Наливайківка, Бучанського району працівники поліції на блок посту взяли неправомірну вигоду в його сина, був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що зазначали у поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зважаючи на те, що висновок за результатами дослідження з використанням поліграфа має лише вірогідний та орієнтовний характер, а також враховуючи нечітку позицію ОСОБА_3 , колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем під час проведення службового розслідування не надано об`єктивної оцінки обставинам, які стали підставою для проведення службового розслідування.

Зазначені обставини спростовують висновок відповідача про наявність у діях позивача ознак порушення останнім Присяги поліцейського та вчинення дій, що підриває авторитет Національної поліції.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про систематичне порушення позивачем порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, з огляду на наступне.

Як уже було зазначено апеляційним судом, у позивача не відбирались пояснення щодо указаних обставин.

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні докази систематичного порушення позивачем службової дисципліни, зокрема, з послужного списку позивача вбачається, що у останнього відсутні діючі дисциплінарні стягнення.

Щодо висновку відповідача про систематичне порушення відповідачем вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Так, застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів визначає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 N 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за N 28/32999 (далі - Інструкція N 1026).

Пунктом 2 розділу І Інструкції N 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначенням пункту 3 розділу І Інструкції N 1026:

карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації;

портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського;

станція для заряджання та зберігання відеозаписів портативних відеореєстраторів - програмно-апаратний комплекс, призначений для зберігання фото- і відеозаписів, а також автоматичного заряджання їх акумуляторних батарей (далі - док-станція).

Згідно з пунктами 1-8 розділу ІІ Інструкції N 1026 наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; належне ведення відповідної документації.

Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

У разі одночасного виходу на службу більше 30 поліцейських можливе використання відомості до Журналу обліку (далі - Відомість) (додаток 2), що затверджується керівником органу, підрозділу поліції.

Після затвердження керівником органу, підрозділу поліції відповідальна особа передає Відомості до підрозділу документального забезпечення органу, підрозділу поліції, де вони реєструються, нумеруються, щотижня зшиваються та зберігаються до передання в архів.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.

Під час приймання портативного відеореєстратора відповідальна особа проводить його візуальний огляд та за відсутності видимих пошкоджень приймає під підпис зазначений портативний відеореєстратор або карту пам`яті.

Відповідальна особа забезпечує безперебійне заряджання портативного відеореєстратора впродовж 4 годин та експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.

З аналізу наведених положень вбачається, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у відповідному журналі. При цьому, забезпечення безперебійного заряджання портативного відеореєстратора покладено на відповідальну особу органу, підрозділу поліції.

Суд звертає увагу, що матеріали службового розслідування не містять доказів видачі позивачеві обліковуваного у підрозділі поліції портативного відеореєстратора на чергування 02.03.2023, 20.04.2023, 23.04.2023, 26.04.2023, 29.04.2023, 05.05.2023, 11.05.2023, як і доказів того, що під час документування адміністративних правопорушень позивачем умисно здійснювалось відключення портативного відеореєстратора, а тому твердження відповідача про порушення останнім Інструкції N 1026 не підтверджені жодним доказом.

Зважаючи, що відповідачем до матеріалів службового розслідування не додано доказів існування в Бучанському районному управлінні поліції журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, а також доказів видачі позивачеві на чергування 02.03.2023, 20.04.2023, 23.04.2023, 26.04.2023, 29.04.2023, 05.05.2023, 11.05.2023 зарядженого портативного відеореєстратора та карти пам`яті, апеляційний суд вважає, що висновки про порушення ОСОБА_1 вимог Інструкції N 1026 є безпідставними.

Також, у висновку службового розслідування відповідач стверджує про порушення позивачем вимог пункту 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Щодо висновку відповідача про порушення позивачем вимог ст. ст. 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу IV вказаної Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач, стверджуючи, що протокол серії ААД № 334429 за ст. 130 КУпАП, не містить документ, який посвідчує особу (замість цього прописано в графі - «особу встановлено»); при оформленні протоколу серії ААД № 334437 зазначено, що особу встановлено згідно бази ІПНП; в постанові серії БАД № 337063 не вказано документ, яким було засвідчено особу правопорушника; у протоколах серії ААД № 318538, ААД № 333308, ААД № 334424, ААД № 335033 - відсутні підписи осіб про ознайомлення з протоколом і отримання копії протоколу, не надає суду жодних доказів, що перелічені протоколи та постанови складені саме позивачем.

Також, у висновку службового розслідування не деталізовано, ким саме складені перелічені протоколи та постанови - ОСОБА_4 чи ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача про порушення позивачем службової дисципліни не підтверджені жодним допустимим доказом, як і не підтверджено обставин щодо вчинення позивачем проступку, який підриває авторитет Національної поліції, та свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що є правовою підставою для скасування пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 № 204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Частинами першою та третьою статті 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності пунктом 2 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 № 204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування наказу відповідача від 02.06.2022 № 119 о/с та поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 03.06.2023.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Одночасно пунктом 9 розділу І вказаного Порядку передбачено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Київській області від 28.07.2023 № 420 грошове забезпечення ОСОБА_1 у березні 2023 року становило 23600,01 грн, у квітні 2023 року - 23600,01 грн, середньоденна заробітна плата становить 773,77 грн (23600,01+23600,01)/61).

Період вимушеного прогулу позивача з 03.06.2023 (перший робочий день після звільнення позивача) по 03.06.2024 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 366 календарних дні.

Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 03.06.2023 по 03.06.2024 складає 283199,82 грн (366 календарних дні х 773,77 грн).

Поряд з цим, при вирішенні справи суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не правильно застосував норми матеріального права, що призвело до помилкового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Судовою колегією враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при прийнятті рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, безпідставно відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції шляхом прийняття нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 03.06.2023 та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 23213,10 грн, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року - скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 № 204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) від від 02.06.2022 № 119 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби ОСОБА_1 з 02.06.2023.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 03.06.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 283199,82 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Допустити до негайного виконання рішенняу суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 03.06.2023 та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 23213,10 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан